465/107/22
2-з/465/49/22
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

12.01.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Ванівський Ю.М., вивчивши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гораль Тарас Зеновійович до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання дій незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Крім цього, позивач подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає, що предметом позову є визнання незаконною відмови Акціонерного товариства «Таскомбанк» щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №KF51668 від 20 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021 р. №1381-ІХ» викладеної у листі АТ «Таскомбанк» від 28.08.2021 р. №13660/70.21 та зобов`язання Акціонерного товариства «Таскомбанк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором №KF51668 від 20 серпня 2008 року. 15.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження №67509554 зі стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором № KF51668 від 20.08.2008 р. в розмірі 30519 ( тридцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) долари03 центів США. Як слідує з Інформації про виконавче провадження №67509554, отриманої позивачем з Автоматизованої системи виконавчого провадження приватним виконавцем було вчинено наступні дії: винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно позивача. Тобто, у вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем вчиняються дії з примусового стягнення грошових коштів та майна ОСОБА_1 . Однак, внаслідок того, що відповідач незаконно відмовив у проведенні реструктуризації кредитних зобов`язань позивача, банк здійснює стягнення за виконавчим документом. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та захистить в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Просить заяву задоволити.

Ознайомившись з матеріалами справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання незаконною відмови АТ «Таскомбанк» в проведенні реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором № KF51668 від 20.08.2008 р., укладеним між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021 р. №1381-ІХ» викладеної у листі АТ «Таскомбанк» від 28.08.2021 р. №13660/70.21 та зобов`язання Акціонерного товариства «Таскомбанк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором №KF51668 від 20 серпня 2008 року.

20.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» було укладено кредитний договір № KF51668.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки №РО95274 від 20.08.2008, поручителем за яким виступає ОСОБА_4 та договір поруки №KF51668/S-3 від 01.02.2012, поручителем за яким виступає ОСОБА_5

15.11.2021 року приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження №67509554 на підставі виконавчого листа від 27.10.2021 №465/3458/15-ц, виданого Франківським районним судом м.Львова.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 15.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про арешт коштів боржника.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові у справі № 331/1255/17 від 03 липня 2019 року, зазначає, що співмірність під час застосування заходів забезпечення позову, передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»судам роз`яснено, щонедопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, захід забезпечення позову про застосування якого просить позивач не є таким, що є співмірним з заявленими позовними вимогами, та фактично застосування саме такого заходу забезпечення позову призведе до зупинення виконавчого провадження за чинним рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий лист.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гораль Тарас Зеновійович до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання дій незаконними дій та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя Ванівський Ю.М.