Провадження № 2/336/2199/2022
УХВАЛА

про направлення позовної заяви за підсудністю

04 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, в якому визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за зареєстрованим в реєстрі №37353.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Згідно з положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України). Так, в силу вимог ч.2 ст.27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Альтернативна підсудність за вибором позивача визначена положенням статті 28 ЦПК України, однак на спірні відносини сторін не розповсюджується.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 263/14171/19 наголосив, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Однак, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач обрав підсудність, за місцем свого проживання, а не за місцем виконання виконавчого напису, що територіально не відноситься до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. винесено постанову по ВП №67629160, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , тобто на майно боржника. Вказану постанову було направлено до виконання за місцем роботи боржника, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», зареєстрованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 , що територіально віднесено до Заводського району м.Запоріжжя.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Разом з позовною заявою позивач надав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який ним оскаржується.

Пунктом 2 ч.1 ст.152ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Приймаючи до уваги, що звертаючись до суду позивач визначає підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису, суд вважає за необхідне передати справу для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя (69106, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 65), який уповноважений на розгляд даної справи у відповідності до ч.12 ст.28 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя (69106, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 65).

Копію ухвали направити позивачу.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.А.Галущенко