РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18904/21

Провадження №: 2/755/2545/22

"04" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Гриценко О.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 .

На момент смерті спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишав, позивач є єдиним спадкоємцем 1-ї черги .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що складається з ј частини квартири АДРЕСА_1 .

На момент прийняття спадщини позивач постійно хворів, перебував на лікуванні, погано себе почував, крім того від іншого співвласника квартири ОСОБА_7 , що був братом спадкодавця ОСОБА_4 постійно позивачу надходили погрози з приводу прийняття спадщини та побоюючись за своє життя та здоров`я позивач не звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті останнього позивач вирішив скористатися своїм правом та звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Десятої Київської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , але 21.01.2021 р. нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва для прийняття спадщини за законом у зв`язку з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України.

В рамках розгляду даної справи 21.12.2021 р. представник відповідача КМР М. Харитонов подав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх інтересів, в даній справі КМР є неналежним відповідачем, так -як на час розгляду справи та на час відкриття спадщини є інші співвласники спірної квартири НОМЕР_2 , в зв`язку з чим просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, так -як права та інтереси відповідача при розгляді даної справи не зачіпаються та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, наполягаючи на тому, що своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 заважала хвороба позивача, а також протиправна поведінка ОСОБА_7 , що був дядьком позивача по справі.

Крім того за твердженням представника позивача ними обрано вірний спосіб захисту своїх інтересів під час подачі даного позову, вірно визначено коло учасників та саме КМР повинно бути відповідачем в рамках розгляду даної справи.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші

Як було встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складалася з ј частини квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_4 та є спадкоємцем першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 тільки 5.11.2020 р.

21 січня 2021 р. державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 3 грудня 2003 р. співвласниками спірної квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних долях.

Як було встановлено в судовому засіданні, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 померли.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.ст. 1221, 1222, 1223 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постанова Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" містить роз`яснення, відповідно до якого суд при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач по даній справі обґрунтовує поважність причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 наступними доказами: медичними документи, покази свідків та посилається на протиправну поведінку ОСОБА_7 по відношенню до спадкоємця - позивача по справі.

Як убачається із даних медичних виписок, що позивач звертався за медичної допомогою починаючи з 2017 р., в зв`язку з виявленим у нього захворюванням не отримував групу інвалідності, є працездатною особою та до суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що виявлене захворювання перешкоджало позивачу у визначений законом строк звернутися з відповідною заявою до нотаріуса для прийняття спадщини.

Також позивачем не надано до суду доказів, щоб підтверджували протиправні дії по відношенню до позивача зі сторони ОСОБА_7 , щоб перешкоджали позивачу у здійсненні його прав для прийняття спадщини.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків.

Відповідно до ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка грунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Крім того на думку суду позивачем не вірно обрано коло учасників судового розгляду.

За змістом ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій щодо подання до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька не було.

Відповідно до частини третьої ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений не з поважних причин, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовляє.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 212, 258-259, 265, 268, 284, 289, 352-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 8.07.2022 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - Київська міська рада адреса місцязнаходження: м.Київ, вул. Хрещатик 36.

Суддя