КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7743/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Мельника Я.С., Верланова С.М.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Руденка Андрія Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначила, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 199106, про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 4968,92 грн. З метою виконання вказаного напису 13.09.2021 року головним державним виконавцем Луганського міського відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, ОСОБА_1 просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 4968,92 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнаний таким, що не підлягає виконанню вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчий напис від 22.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 199106, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором № 012-12014-250513 від 25.05.2013 року в розмірі 4968,92 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 681,00 грн.

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 681,00 грн. сплаченого при подачі позову відповідно до платіжних дорученні від 30.09.2021 року № 0.0..1, від 30.09.2021 року № 0.0..1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення у даній частині, яким стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15500,00 грн. Вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу через на ненадання доказів їх оплати. Витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена чи тільки має бути сплачена.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 199106, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за період з 03.06.2020 року по 22.06.2021 року у розмірі 4968,92 грн., з яких, 4918,50 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 0,42 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.14).

На підставі вказаного виконавчого напису головним державним виконавцем Луганського міського відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 13.09.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП 66603342.

ОСОБА_1 порушила питання про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 4968,92 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» на її користь витрати на правничу допомогу у сумі 15 500,00 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції задовольнив позовв ОСОБА_1 . У задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу суд першої інстанції відмовив.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сторонами не оскаржене, а тому не підлягає перегляду в цій частині.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів ОСОБА_1 в суді та надання їй правничої допомоги здійснювалося адвокатом Руденком А.О. Адвокатського об`єднання «Щиглов і партнери».

На підтвердження вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу адвокатом Руденком А.О. надано суду копію укладеного між Адвокатським об`єднанням «Щиглов і партнери» та ОСОБА_1 договору №24/09/21 про надання правової допомоги від 24 вересня 2021 року, копію додатку до вказаного договору і копію акту надання послуг №11 від 04 листопада 2021 року з описом переліку робіт та послуг, наданих адвокатом, їх вартості та часу, витраченого адвокатом на надання відповідних послуг, на загальну суму 15500,00 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів понесення витрат на правничу допомогу - квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа.

Разом з тим, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 р. у справі № 159/5837/19, від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18.

Отже, відмова суду першої інстанції у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу з підстав ненадання нею доказів фактичної оплати послуг, зокрема, квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення або іншого платіжного документа, є необґрунтованою.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ТОВ «Фінпром Маркет» подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність заявленого розміру витрат із характером спору, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, з 15 500 грн. до 1907,00 грн.

Колегія суддів враховує, що складання позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не потребувало аналізу великої кількості документів, у справах даної категорії наявна усталена судова практика. Як вбачається зі змісту позовної заяви, представник ОСОБА_1 також ґрунтував свої вимоги на висновках, викладених у постановах Верховного Суду в аналогічних справах. Крім того, відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» визнав позов ОСОБА_1 . В справі було призначено одне судове засідання, в яке адвокат Руденко А.О. не з`явився, направив електронною поштою заяву про розгляд справи без його участі. Тобто надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Руденком А.О. в даній справі зводилося до складання та подання ним позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 , з 15500,00 грн. до 9000,00 грн.

Відповідно, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення із ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Руденка Андрія Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Мельник Я.С.

Верланов С.М.