Справа № 676/852/22
Номер провадження 2/676/1130/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

08 липня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує що, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2010 р, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, вона являється власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстрована позивач, її донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її неповнолітні діти: ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вказує що відповідач та її діти без поважних причин фактично ніколи не проживали та не користувалися відповідним житловим будинком, відсутні будь-які речі ОСОБА_2 та речі її дітей в будинку. Вона не створювали будь-яких перешкод ОСОБА_2 та її дітям в користуванні будинком, а також відсутні будь-які домовленості з ОСОБА_2 про збереження за нею права користування відповідним житлом при її відсутності. Не зважаючи на реєстрацію ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей за адресою АДРЕСА_1 , фактичним постійним місцем проживання ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей є житловий будинок за номером АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно договору дарування, посвідченого 21.02. 2020 р. приватним нотаріусом Кам`янець- Подільського районного нотаріального округу. Позивач вказує, що вона не може повноцінно користуватися та володіти належним їй на праві власності житловим будинком, так як формальна реєстрація ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей створила їй перешкоду у цьому. Добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_2 не бажає, тому вимушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком за номером АДРЕСА_1 . В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Суду представник позивача пояснив, що відповідач разом із дітьми проживає в подарованому позивачкою будинку АДРЕСА_2 , особистих речей відповідача та її дітей в будинку позивача не має, реєстрація відповідача та її дітей в будинку позивача чинить їй перешкоди в користуванні будинком.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю фактичного проживання та по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2010 р, яке зареєстроване Кам`янець-Подільським МБТІ 11.07.2010 р.(а.с.9-10). В зазначеному будинку зареєстровані: позивача, відповідач по справі її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її малолітні діти: ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради від 01.02.2022 р. № 67(а.с.12).

Відповідач разом із дітьми в будинку позивача не проживає, що підтверджується актами про встановлення фактичного місця проживання № 88 від 13.12.2021 р.(а.с.13) та № 9 від 05.01.2022 р.

Відповідач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування житлового будинку від 21.02.2020 р.(а.с.11). Згідно пояснень представника позивача в суді саме в цьому будинку відповідач фактично проживає із дітьми.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи, що відповідач був відсутній в належному позивачу на праві власності будинку за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, фактично відповідач проживає разом із дітьми в іншому житловому будинку де має постійне місце проживання, в будинку позивача відсутні особисті речі відповідач та її дітей, а тому наявні правові підстави для визнання відповідача разом із дітьми такими, що втратили право на користування житловим приміщенням позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком за номером АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В