Справа № 683/557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/557/18, провадження № 2/683/13/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на успадковане майно,

в с т а н о в и в:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що її батьки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно жили в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя батьки побудували будинок в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області в якому позивачка проживає із 1987 року. Вказує, що крім неї у батьків був син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_2 , однак за життя батьки, кожний окремо, 19.09.2011 року склали на користь ОСОБА_1 заповіт на все їх майно, і остання у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок вона не може, так як за життя батько ОСОБА_3 не оформив право власності на житловий будинок. Внаслідок чого позивачці було відмовлено нотаріусом, щодо оформлення спадкових прав на спірний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01.08.2018 року замінено первісного відповідача Сербинівську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області на належного відповідача - ОСОБА_2 .

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити у повному обсязі відповідно до заявлених вимог.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Віхерко Н.О. також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає частково, оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.11.2021 року, у справі № 686/3153/20, встановлено, що заповіт ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради 19.09.2011 року є нікчемним в силу закону і за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , на день смерті був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 , один, який для позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 був батьком.

25 травня 2017 року за заявою ОСОБА_2 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №321/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 26.05.2017 року ОСОБА_1 також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 19.09.2011 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 189, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким все своє майно де б воно не знаходилось, з чого не складалось, все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право.

Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними ОСОБА_1 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 03.05.2017 року; заповітом від 19.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 189; довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 208 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 25.05.2017 року за №321/2017 до майна померлого ОСОБА_3 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з відання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають також реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарські книги Сербинівської сільської ради, згідно яких вказаний житловий будинок з господарськими будівлями належить ОСОБА_3 , який побудований 1975 році, станом на 15.04.1991 року належав до суспільної групи - колгоспний двір, в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_7 , тому цей будинок є його власністю та увійшов до складу спадщини після його смерті. Під час проведення паспортизації житлових будинків ОСОБА_3 свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував, тому правовстановлюючі документи відсутні.

Згідно довідки, виданої Старокостянтинівським БТІ ОР 12.02.2018 року за № 171, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано та присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 , згідно рішення виконкому Сербинівської сільської ради № 4 п. 1 від 14.12.2017 року.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарських книгах Сербинівської сільської ради належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були голова двору ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_7 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1:3=1/3), тобто по 3/9 частини.

Окрім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 на день смерті був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 .

02 липня 2013 року за заявою ОСОБА_8 , яка була його донькою, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №437/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 . Після смерті якого спадщину на 1/3 частини будинковолодіння прийняли відповідно по 1/9 частині його батьки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також дочка ОСОБА_8 .

Вказані обставини підтверджуються: довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 207 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 02.07.2013 року за №437/2013 до майна померлого ОСОБА_7 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та проживала АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_3 .

15 листопада 2014 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №762/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . ОСОБА_1 прийняла та оформила частину спадкового майна після смерті матері, згідно свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом. Згідно поданої заяви ОСОБА_3 до нотаріальної контори, останній відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини.

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 19.09.2011 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 188, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким все своє майно де б воно не знаходилось, з чого не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде мати право.

Тобто після смерті члена колгоспного двору ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на вказаний будинок успадкували, а саме його мати ОСОБА_4 на 4/9 частки (3/9 своєї частки + 1/9 частки після смерті сина), батько ОСОБА_3 на 4/9 частки (3/9 своєї частки + 1/9 частки після смерті сина) та дочка ОСОБА_8 на 1/9 частки.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 ; заповітом від 19.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 188; довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 206 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 15.11.2014 року за №762/2014 до майна померлої ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 на належну 1/3 (3/9) частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а також на належну їй 1/9 частини на вказаний будинок після смерті сина ОСОБА_7 , а всього успадкувала 4/9 частки вказаного будинку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 та мав право на 1/3 частину та після смерті сина ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкував право на спадщину, але не оформив 1/9 частини домоволодіння, а тому після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на 4/9 частини домоволодіння.

Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.11.2021 року, яке набрало законної сили 14.12.2021 року, позов ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Оскільки, заповіт складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , визнаний недійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , то суд приходить до висновку, що спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 є також позивачка ОСОБА_1 на 2/9 частки вищевказане домоволодіння.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

23 лютого 2018 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність на нього правовстановлюючого документа (письмова відповідь на звернення від 18.06.2021 року за № 1407/02-14).

А тому враховуючи, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , було побудовано з дотриманням встановленого на той час порядку, відомості про нього внесено у погосподарську книгу Сербинівської сільської ради, згідно записів якої воно належало померлому ОСОБА_3 суд вважає за можливе, із врахуванням винесеного рішенням суду, яким визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/9 частки на вказане домоволодіння, визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/9 частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: с. Сербинівка Хмельницький район Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: