ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1557/22 Справа № 216/2261/21 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 216/2261/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року, яке ухвалено суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.10.2010 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача в Анкеті-Заяві.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 08.04.2021 року, утворилась заборгованість у розмірі 19 633,53 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5 251,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом - 12 403,36 грн. та 550 грн. пені, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Сягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредита за Договором № б/н від 26.02.2010 року в розмірі 5 251,36 грн. та судовий збір в розмірі 654,80 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 12 403,36 грн. та пені 550 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, посилаючись на те, що наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач отримала кредитну картку Банку із встановленим на ній кредитним лімітом та із визначеним розміром відсотків за користування кредитними коштами та пені за порушення зобов`язання, що підтверджується підписаною відповідачем Анкетою-заявою та Довідкою про умови кредитування. Відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості.

Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив відповідача від виконання договірних зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 12 403,36 грн. та пені в розмірі 550 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення по справі про часткове задоволення вказаних позовних вимог позивача, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 12 403,36 грн. та пені в розмірі 550 грн., суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач посилався на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 26.02.2010 року відповідач звернулась до позивача із Анкетою-Заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунком позивача, станом на 08.04.2021 року складається, зокрема, із заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 12 403,36 грн. та 550 грн. пені.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із матеріалів справи, позичальником ОСОБА_1 26.02.2010 року було підписано Анкету - Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була надана до суду першої інстанції, відповідно до якої, зокрема, кредитні кошти надаються зі сплатою 2,5 відсотків в місяць на залишок заборгованості та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше (а.с.22,23).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідач ОСОБА_1 , підписавши Анкету-Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування відсотків та пені за порушення виконання зобов`язань, погодилась із визначеним розміром відсотків та пені.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за простроченими відсотками за користування кредитом має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на місяць,

При цьому, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за користування кредитом має бути розрахована за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року, а саме по останній день строку дії кредитної картки (а.с.21), оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та Постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за простроченими відсотками за користування кредитом має бути розрахована із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, в період з 26.02.2010 року по 29.08.2014 року, який перевірено колегією суддів та з яким колегія суддів погоджується, позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом згідно погодженої сторонами відсоткової ставки, та з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, в тому числі і заборгованості за відсотками, розмір заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 26.02.2010 року по 29.08.2014 року становить 1 507 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Однак, за період з 29.08.2014 року по 31.03.2018 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом за збільшеною відсотковою ставкою, яка не була погоджена між сторонами, тому за вказаний період колегією суддів здійснено власний розрахунок заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за погодженою сторонами відсотковою ставкою 2,5% на місяць, відповідно заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом за період 29.08.2014 року по 31.03.2018 року становить 3 863,74 грн. (4391,27 грн. (сума заборгованості за тілом кредиту):100*2,5*42 місяці=4 610,55 грн. - 746,81 грн. сплачених відповідачем відсотків = 3 863,74 грн.).

Таким чином, за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року, а саме по останній день строку дії кредитної картки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 5 370,74 грн. (1 507 грн.+ 3 863,74 грн.= 5 370,74 грн.).

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 по пені за прострочення виконання зобов`язань за договором б/н від 26.02.2010 року, з урахуванням отриманих та сплачених ним кредитних коштів, які зазначені у рахунку позивача, за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року, а саме по останній день строку дії кредитної картки, за який згідно розрахунку заборгованості позивачем розраховувалась пеня, складає 1978,81 грн., яка розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше. При цьому позивач, скориставшись своїм процесуальним правом просив суд першої інстанції стягнути з відповідача пеню в меншому розмірі, а саме в розмірі 550 грн.

Наданий позивачем розрахунок пені за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року перевірений колегією суддів, колегія суддів вважає його вірним та погоджується з ним, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за кредитним договором б/н від 26.02.2010 року за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року в розмірі 550 грн., який визначений позивачем в позові.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 12 403,36 грн. та пені в розмірі 550 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення по справі про часткове задоволення вказаних позовних вимог позивача та стягнення з відповідач на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 5 370,74 грн. та пені в розмірі 550 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з необхідністю задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції, пропорційно задоволених судом апеляційної інстанції позовних вимог, в розмірі 748,15 грн. (а.с.2) та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 122,24 грн. (а.с.70).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом та пені, та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом б/н від 26 лютого 2010 року, яка за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 рокустановить 5 370 (п`ять тисяч триста сімдесят) грн. 74 коп. та пеню за період з 26.02.2010 року по 31.03.2018 року в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 7032 грн. 62 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу позову в розмірі 748 (сімсот сорок вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 122 (одна тисяча сто двадцять дві) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: