Справа № 561/320/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 липня 2022 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Левчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В позовній заяві вказував, що він є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . За місцем проживання зареєстрована його колишня дружина, відповідачка по справі ОСОБА_2 . З часу розірвання шлюбу - 2014 року, ОСОБА_2 виїхала в Київську область, з того часу участі в утриманні житла не бере, особистих речей її в будинку не має. Проте, остання зареєстрована в його житлі, з 2012 року в його будинку не проваживає, у зв`язку з чим він несе зайві витрати на утримання житла та перешкоджає йому в отриманні субсидій.

Покликаючись на вищезазначене, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинкром, що розташований в АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В заяві, адресованій суду, проси

в справу розглянути без його участі. Позов підтримує і просить задовольнити її вимоги. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про причини повернення листа з позовною заявою, відповідно до якої, лист Зарічненського районного суду повертається, оскільки адресат за місцем проживання відсутній, а також оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. ОСОБА_2 відзиву суду не подала.

У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до рішення Зарічненського районного суду від 24 вересня 2014 року, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб. Згідно мотивувальної частини рішення, причиною розірвання шлюбу стало те, що ОСОБА_2 у 2012 році виїхала на заробітки в м.Київ, що призвело до розпаду сім`ї. З вересня 2012 року вони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. ОСОБА_2 на розгляд справи про розірвання шлюбу не з`вилась, просила розгляд справи провести без її участі.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 , будучи членом сім`ї позивача ОСОБА_1 , понад рік без поважних причин не користується житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідно до довідки Зарічненської селищної ради від 24.05.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1 , але фактично не проживає.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 більше десяти років не проживає у житловому будинку за місцем реєстрації, в АДРЕСА_1 , без поважних причин, а тому є такою, що втратила право на користування вищевказаним житло.

За таких обставин, порушене право власності позивача на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 підлягає захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд рахує вимоги позивача обґрунтованими, такими що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягнення судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарестроване місце проживання АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий).

Головуючий Н.М. Зейкан