Справа № 147/643/22
Провадження № 2-з/147/11/22
У Х В А Л А

іменем України

27 липня 2022 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали заяви адвоката Шуляк Віри Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи: Тростянецька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, Друга Тростянецька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

27 липня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла заява адвоката Шуляк В. М. в інтересах позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Другої Тростянецької державної нотаріальної контори вчиняти дії, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачок ОСОБА_5 . До сметрі він постійно проживав у с. Глибочок Гайсинського району Вінницької області. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлових будинків та господарських споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , земельних ділянок і грошових вкладів. Спадкоємцями до майна померлого є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вони своєчасно прийняли спадщину, тому що протягом шести місяців з дня смерті батька подали заяву про прийняття спадщини. 23 травня 2022 року від Другої Тростянецької нотаріальної контори надійшов лист, з якого встановлено, що спадщину прийняла дружина померлого - ОСОБА_3 відповідно до заповіту померлого, посвідченого 18 листопада 2021 року Глибочанською сільською радою Гайсинського району Вінницької області. Після ознайомлення із заповітом, позивачки встановили що підпис на заповіті виконано не покійним. Крім того, позивачі переконані, що батько мав бажання та волевиявлення залишити у спадок їм своє майно, про що він неодноразово їм повідомляв та повторив, коли вони його провідували у лікарні незадовго до його смерті. На підставі викладеного позивачі вимушені звернутися до суду для вирішення питання про визнання заповіту недійсним в зв`язку з тим, що його підписував не батько. З урахуванням викладеного, існує потреба у вжитті заходів забезпечення позову.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів заяви між сторонами виник спір щодо права на спадкування майна за заповітом у спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_5 .

Заявники оспорюють таке право відповідача вказуючи, що звернулися до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. До складу майна, яке входить у спадщину входить: житлові будинки та господарські споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , земельні діляноки і грошові вклади. Відповідач має можливість оформити свідоцтво про право на спадщину, а відтак у заявників наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи викладене, суд вважає запропоновані заходи забезпечення є співмірними із способом захисту заявників, які в статусі позивачів звернулися до суду з позовними вимогами про визнання заповіту недійсним, оскільки за характером ці вимоги безпосередньо пов`язані з предметом спору, а правові наслідки результатів вирішення спору впливають на відносини спадкування сторін, тому дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, заборонивши державному нотаріусу вчиняти певні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Відповідно до частини першої та другої ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Шуляк Віри Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи: Тростянецька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, Друга Тростянецька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Другої Тростянецької державної нотаріальної контори (вул. П. Кравчика, 33, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321) вчиняти дії, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (спадкова справа №81/2022)

Копію ухвали надіслати учасникам справи та Другій Тростянецькій державній нотаріальній конторі для виконання.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Г. Борейко