Справа №463/8482/21
Провадження №2/463/169/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

за участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28 січня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом 65 та про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позов мотивує тим, що з відповідачем 28 січня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом 65. Подружнє життя погіршувалось, що врезультаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на сім`ю та шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У зв`язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Позивач в судове засідання не з`явилася. До судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився в четверте, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 10.01.2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає за можливе постановити рішення відповідно до ст.ст.265, 280-282 ЦПК України, яким позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України.

Конституція України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51). У той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 шлюб між сторонами було укладено 28 січня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №65 (а.с.4). Від шлюбу у них народились син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6). Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У зв`язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, тому сім`я існує лише формально, подружні відносини припинені, шлюб фактично розпався та немає можливості його зберегти, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, тому суд позов в цій частині задовольняє.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказане в сукупності свідчить про те, що суть аліментних зобов`язань полягає не в покладенні обов`язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання.

При цьому, згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, а також той факт, що аліменти є власністю дитини, позов належить визнати обґрунтованим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, наявність на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом частини першої та другої статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частин третя статті 13 ЦПК України).

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Іншими словами, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, сторона самостійно повинна довести обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог чи заперечень і саме така сторона повинна нести ризик настання наслідків, пов`язаних із не наданням доказів.

Суд бере до уваги те, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, не долучено жодних доказів, які б спростовували та заслуговували на увагу.

Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2021 року (з часу пред`явлення позову) і до досягнення дітьми повноліття.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Окремо слід звернути увагу відповідача, що положення п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд вирішити питання про розподіл судових витрат, а згідно ч. 1 ст. 191 СК України суд зобов`язаний призначити аліменти від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-80, 223, 259, 263, 264, 273, 280-282, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112, 180-182, 184, 192 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 28 січня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом 65.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 27 липня 2021 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок)судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Стягнути з ОСОБА_2 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок)судового збору в дохід держави.

Текст рішення рішення складено та підписано суддею 10.01.2022.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Д.І. Рудаков