Провадження № 2/734/669/22 Справа № 734/86/22
11 липня 2022 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,
із участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди,
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Позивач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що з 29 травня 2020 року на 30 травня 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні, розташованому у АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, із метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання тяжких наслідків, наніс ОСОБА_4 не менше п`яти ударів руками, ногами та дерев`яною палицею в область голови, невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів руками та ногами по тулубу, два удари ножем по правій нозі, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді чотирьох саден із поверхневими ранками та один синець на голові, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я, переломів 5, 6, 7, 8 ребер справа, які мають ознаки середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, однієї колото-різаної рани на правому стегні, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я, та однієї колото-різаної рани правої гомілки з ушкодженням великогомілкової артерії, яка супроводжувалася гострою зовнішньою кровотечею, та має ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті потерпілого ОСОБА_4 . За вирком Козелецького районного суду Чернігівської області 25 січня 2021 року, що набрав законної сили, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України та із застосуванням ст. 70 КК України йому призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 8 років. Зі змісту довідки, виданої 25 лютого 2021 року виконкомом Остерської міської ради, виходить, що в домоволодінні в АДРЕСА_2 на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані: мати - ОСОБА_5 (дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_2 ); брат - ОСОБА_6 (дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_3 ); брат - ОСОБА_2 (дата реєстрації - 14 лютого 2003 року). Зі змісту довідки, виданої 25 лютого 2021 року виконкомом Остерської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно поховав за власний рахунок свого брата ОСОБА_4 . Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_2 не пред`явлений.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч. 7 ст. 128 КПК України і ч. 3 ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі.
Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно п.п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Правовими нормами ч. 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно зі ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.
Згідно з п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За загальним правилом складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди.
Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.
Згідно із принципом змагальності сторін необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди.
При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілому, суд повинен належним чином оцінювати ступінь немайнових втрат.
Зокрема, має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачеві ОСОБА_2 , суд виходить із того, що позивач втратив рідного брата, внаслідок чого поніс значне потрясіння, страждання через смерть близької людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Враховані засади розумності, виваженості й справедливості і визначено, що на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 500000 гривень моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992.40 гривні.
Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168 і 1201 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави грошові кошти в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя