Провадження №: 2/755/1981/22
"25" липня 2022 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі судового засідання - Назаровій І.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
інші учасники процесу не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
16 грудня 2021 року позивач звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивувала тим, що 12 грудня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. та зобов`язується повернути позивачу не пізніше 12.12.2020 року, що підтверджується письмовою розпискою. На теперішній час відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики. У зв`язку з наведеним позивач просить про стягнення з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 100 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.
21 січня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, залишено без руху.
14 лютого 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Виходячи з положень ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Представник позивача - ОСОБА_1 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з`явився. Повідомлявся шляхом направлення смс-повісток, а також отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, тому суд керуючись ч.11 ст.128, ч.10 ст.187 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність виклику відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Разом з тим, правом подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог відповідачі не скористались.
Суд протокольною ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з неявкою без поважних причин відповідача, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відзив на позов від якого не надійшов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, вислухавши учасників цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
12 грудня 2019 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. 00 коп. та зобов`язується повернути не пізніше 12.12.2020 року (а.с.6).
Відповідно до заяви ОСОБА_3 останній отримав грошові кошти від ОСОБА_2 в сумі 100 000 грн. 00 коп., які були перераховані та перевірені за договором позики від 12.12.2019 року. Будь-яких претензій до ОСОБА_2 щодо якості та кількості грошових коштів ОСОБА_3 не мав. (а.с.4).
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 12 грудня 2019 року у розмірі 100 000,00 грн.
Підставою для задоволенні позовних вимог позивачем зазначено про неповернення відповідачем позики у строки зазначені у договорі.
Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позики позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки позика не погашена.
Будь-яких належних та допустимих доказів належного виконання умов договору позики відповідачем суду не надано.
З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики від 12 грудня 2019 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1000 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1000,00 грн.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 599, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263, 264-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики від 12 грудня 2019 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду виготовлений 26 липня 2022 року.
Суддя І.В.Коваленко