Справа № 396/1778/20
Провадження № 2/396/13/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26.07.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження в м.Новоукраїнка цивільну справу №396/1778/20 за позовом ОСОБА_1 до "Селянської спілки приватних паїв "Куйбишева" про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до "Селянської спілки приватних паїв "Куйбишева", в якій просить суд розірвати Договір оренди землі від 01.02.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем.

Позовна заява обґрунтована тим, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 269794, виданого 22 лютого 2012 року, зареєстрованого за № 00021, їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,7700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

01.02.2012 укладено договір оренди землі терміном на 10 років між ОСОБА_2 та ССГПП «Куйбишева» в особі голови Казаріна Олександра Олексійовича на земельну ділянку площею 4,77 га, що розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що зареєстрований 01.03.2012 за № 00447.

02.06.2015 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_4 ), про що 02.06.2015 року складено відповідний актовий запис за № 39.

01.09.2019 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 (зареєстрована 27.12.2019, номер запису про інше речове право: 34913012), якою викладено в новій редакції пункти договору оренди землі, зокрема, об`єкт оренди - земельна ділянка площею 4,7699 (кадастровий номер :02:000:0154), змінено термін дії, а саме, до 31.12.2028.

Відповідач всупереч вимогам законодавства та умовам договору здійснює використання належної позивачці на праві власності земельної ділянки, а тому позивачка звернулась до нього з метою дострокового розірвання договору оренди землі. Листом від 22.10.2020 відповідач відмовив позивачу щодо вищевказаного та запропонував звернутися до суду.

Відповідно до п. 9 та 11 договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати визначену орендну плату. Наразі згідно додаткової угоди вона становить 16150,00 грн.

В той же час, у 2017 році відповідачем сплачено 16150, 00 грн.; у 2018 році - 0,00 грн.; у 2019 році - 16150,00 грн. Тобто, за 2018 рік відповідачем не здійснено сплати грошових коштів за використання земельної ділянки, що належить позивачу та є порушенням раніше досягнутих домовленостей.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»: «орендодавець має право вимагати від орендаря:... дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил». Одним із обов`язкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря дотримуватись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів». Такий же принцип закріплений пунктом 25 додаткової угоди.

Вказує, що передбачений зазначеними законодавчими актами обов`язок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Вважає, що протиправна бездіяльність відповідача встановленого законом обов`язку щодо сплати орендної плати та розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2021 року відкрито провадження у справі, в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

26.02.2021 року представник відповідача надіслала до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження сплати орендної плати в 2018 році.

Ухвалою від 01.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача про витребування відомостей щодо розроблення та затвердження проекту землеустрою еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь

30.09.2021 року від відділу №3 Управління у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на виконання ухвали суду від 01.06.2021 року надійшла відповідь про те, що проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь у відділі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява відповідно до якої позивачка просить проводити розгляд справи без її участі (а.с.20).

Представник позивача адвокат Вишневський А.А. перебував в судовому засіданні, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення EasyCon. Представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у ньому підстав. Не заперечував щодо закінчення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача адвокат Козиревич О.С. в судове засідання не з`явилася , про розгляд справи повідомлена належним чином. Відзив до суду не подала. З заявами та клопотаннями не зверталася.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 269794, виданого 22 лютого 2012 року, зареєстрованого за № 00021 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,7700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.11).

Згідно з актом про передачу межових знаків на зберігання, складеним 03.11.2009 року ФОП ОСОБА_5 передано на зберігання межові знаки в кількості 4 штук. Земельна ділянка знаходиться на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Акт складений в трьох примірниках, один з яких прикладений до технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, другий видається землекористувачу ОСОБА_2 , третій виконавцю (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 02.06.2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , після укладення шлюбу прізвище позивачки змінено на ОСОБА_4 (а.с.12)

Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного 01.02.2012 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ССПП «Куйбишева» орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,77 гектарів, у тому числі рілля 4,77 га (п.2). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 65485,00 грн (п.5). Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п.8) (а.с.8).

Відповідно до акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 01.02.2012 року, власник земельної ділянки ОСОБА_2 , з одного боку, та ССПП «Куйбишева» в особі голови Казаріна О.О., з іншого боку склали цей акт прийому передачі про наступне: орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах зазначених у договорі земельну ділянку загальною площею 4,77 га, розташовану на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка знаходиться у задовільному стані, може використовуватися в цілях зазначених в договорі (а.с.9).

Згідно з додатковою угодою №1 до договору оренд землі від 01.02.2012 року, яка була укладена 01.09.2019 року між орендодавцем ОСОБА_1 та ССПП «Куйбишева» в особі голови правління Казаріна О.О., в якій були деякі пункти викладені в іншій редакції (внесені зміни), а саме п.п.2, 5, 8, 9. Строк дії договору до 31 грудня 2028 року (п.8 розділ «Строк дії договору»). В розділі «Об`єкт оренди» п. 2 в оренду передається земельна ділянка площею 4,76699 га та в п.5. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 186179,55 грн. В п.9 зазначено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 16150,00 гривень у рік (а.с.13-14).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, додаткова угода №1 зареєстрована 27.12.2019 року, номер запису про інше речове право: 34913012 (а.с.15).

Як вбачається з листа від 22.10.2020 відповідач відмовив позивачу щодо дострокового розірвання договору оренди та запропонував звернутися до суду (а.с.16).

Також, судом досліджено довідку № 97 від 22.10.2020 року Братського ДПІ ГУ ДПС Миколаївської області, яку позивач надала на підтвердження не виплати їй ССПП «Куйбишева» орендної за 2018 рік, з якої вбачається відомості про доходи ОСОБА_1 отримані від ССПП Куйбишева» за земельний пай за період: 2017 рік 16156,00 грн, 2018 рік 0,00 грн, 2019 рік 16150,00 грн (а.с.17).

З долучених представником відповідача документів, а саме з відомості на видачу грошей за земельний пай 2018 рік на загальну суму 299 760,00 грн, вбачається, що позивачка отримала кошти за оренду землі за 2018 рік в розмірі 16150,00 грн, що підтверджується підписом у 12 рядку навпроти її імені, вказана обставина останньою не спростовувалася (а.с.48).

Разом з тим на підтвердження виплати коштів за оренду землі у 2018 році, зокрема і позивачці, представником відповідача, також надано копію видаткового касового ордеру № 1112 та відомість № 3 на виплату орендної плати за земельний пай в сумі - 299 760,00 грн (а. с.45).

Згідно листа № 0-11-0.313-54/0/31-21 від 30.09.2021 року відділу № 3 Управління у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вбачається, що на земельну ділянку, яка розташована на території Малотимошівської сільської ради згідно державного акту на право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,7699 га, серія ЯК № 269794 від 22 лютого 2012 року № 00021, кадастровий номер :02:000:0154, належить ОСОБА_2 проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь у відділі відсутні (а.с.98).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності.

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає поняття договору оренди землі як договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлюються підстави припинення договору оренди землі. Передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Стаття 35 Закону України «Про оренду землі» вказує, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

За правилами частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 93 Земельного кодексу України визначає право оренди земельної ділянки як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 904/23/18, постанови Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі № 6-146цс12 та від 28.09.2016 у справі № 6-977цс16).

В позовній заяві позивачка вказує, що відповідачем не було сплачено кошти за орендну плату у 2018 році. Такі твердження позивача спростовуються доказами наданими представником відповідача, які підтверджують отримання позивачем орендної плати у 2018 році та останньою не ставляться під сумнів.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює поняття договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає підстави для зміни або розірвання договору. Зокрема, встановлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені наведеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 551 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дає змоги потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе скористатися результатами договору.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, відсутність проекту землеустрою не входить до переліку підстав розірвання договору оренди, зазначених у ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі».

Пунктом 18, 20 договору встановлено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розробки проекту відведення, передача земельної ділянки орендарю здійснюється в тижневий строк після держаної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Тобто, договором та додатковою угодою на орендаря не покладається обов`язку здійснити розробку проекту землеустрою щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни, не встановлює порядку і строків вчинення відповідних дій.

Статтею 5 Закону України «Про охорону земель» визначені основні принципи земельного законодавства, зокрема й принцип раціонального використання та охорони земель.

Раціональним вважається таке використання земель, у ході якого забезпечується одержання сталих високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необґрунтованому вилученню земель зі сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості ґрунтів, охорона навколишнього середовища.

Законодавче запровадження застосування сівозмін не є обмеженням земельних прав, а є проявом загальних правил охорони і використання земель, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на виконання конституційної вимоги щодо надання особливої охорони землі як основного національного багатства.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 541/555/16-ц, у разі порушення відповідачем допустимих нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах, що призводить до виснаження ґрунтів внаслідок ґрунтовтоми та порушення режиму їх використання, наявні правові підстави для розірвання оспорюваного договору оренди.

Однак, позивачем не надано доказів про зниження та втрату родючості, погіршення корисних властивостей земельної ділянки, належної позивачу. Ствердження позивача про те, що порушення відповідачем свого встановленого законом обов`язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки, є безпідставним і не підтвердженим жодним доказом.

Разом з тим, позивачем не доведено належними доказами, що відповідачем порушено встановленого законом обов`язку щодо несплати їй у 2018 році коштів за оренду землі. Таке твердження позивача спростовується доказами (відомістю та касовим ордером), наданими представником відповідача, та які підтверджують факт отримання позивачем орендної плати у 2018 році.

Як встановлено вказаними документами, за 2018 рік позивач отримала орендну плату у розмірі 16 150,00 гривень, на підтвердження отримання коштів поставила підпис (а. с.47- 48).

Отже, зазначені відомості підтверджують, що орендна плата позивачу виплачувалася відповідачем у розмірі встановленому додатковою угодою, як змінами внесеними до договору від 01.02.2012 року, а отже є безпідставними твердження позивача щодо не сплати грошових коштів за оренду землі у 2018 році.

Таким чином, доводи позивача про підстави для розірвання договору оренди у зв`язку з істотним порушенням умов договору не сплати орендної плати та не розроблення проекту землеустрою щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни є необргунтованими, не підтверджені належними доказами, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до "Селянської спілки приватних паїв "Куйбишева" про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: А. А. Русіна