Справа №: 343/2517/21
Провадження №: 2/0343/19/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря судового засідання - Лукань О.З.,

розглянувши у вiдкритому підготовчому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної власності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить виділити їй, ОСОБА_1 , в натурі 1/2 частки житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель, яка складається з: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв. м. (приміщення: 2-1 коридор, 2-2 комора, 2-3 кухня, 2-4 житлова), зазначеного в плані літерою «А»; літня кухня, зазначена в плані літерою «И»; стайня, зазначена в плані літерою «К»; шопа, зазначена в плані літерою «Л»; стодола, зазначена в плані літерою «М»; вбиральня, зазначена в плані літерою «Н»; ворота та хвіртки (№ 13-19), огорожі (№ 20- 23), що становить 46/100 часток домоволодіння (житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності її, ОСОБА_1 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що становить 46/100 домоволодіння (житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель), у зв`язку з виділенням її частки в натурі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадщина складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель, а саме з: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв. м. (приміщення: 2-1 коридор, 2-2 комора, 2-3 кухня, 2-4 житлова), зазначеного в плані літерою «А»; літня кухня, зазначена в плані літерою «И»; стайня, зазначена в плані літерою «К»; шопа, зазначена в плані літерою «Л»; стодола, зазначена в плані літерою «М»; вбиральня, зазначена в плані літерою «Н»; ворота та хвіртки (№ 13-19), огорожі (№ 20-23), що становить 46/100 часток домоволодіння (житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно, яке вона отримала, як спадщину, знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0513 га, призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та якій присвоєно індексно - кадастровий № :01:021:0002 .

Своє право власності на 46/100 часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 30.08.2017.

Наказом відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради присвоєно 46/100 часткам житлового будинку (загальною площею 45,9 м2) з відповідними частинами господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 поштову адресу: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з особистим рішенням продати належне їй нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , вона звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу, однак їй повідомили, що це можна зробити маючи рішення суду про виділ в натурі частки із спільної власності.

Станом на сьогоднішній день між приміщеннями житлового будинку, які належать їй на праві спільної часткової власності та приміщеннями житлового будинку відповідачки, уже нічого спільного не має. У кожного є вхід до своїх приміщень, а тому фактично житловий будинок повністю розділений між сторонами. Приміщень, якими вони користуються спільно - не має.

Таким чином, приміщення кожного співвласника мають окремі входи, відсутні місця загального користування , існує повна ізоляція приміщень сторін, тобто її та відповідачці частки житлового будинку, приміщення складають окремі об`єкти нерухомого майна.

Для того, щоб набути право продати належне їй майно необхідно судове рішення про виділ в натурі частки із спільної часткової власності.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, подала заяву , згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.35 ).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачкою не суперечать Закону, не порушує права, свободи та інтересів інших осіб.

Суд , вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Згідно зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Ст.355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати

особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В ч. 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

У правовій позиції висловленій у постанові ВСУ у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року зазначено, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі за № 6-2925цс15.

При вирішенні спору суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру

його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

У справі, яка розглядається, спосіб захисту, обраний позивачкою ОСОБА_1 , є належним, оскільки дозволяє ефективно захистити особисте майнове право власності кожного із сторін - право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності з відповідачкою. Таке право може бути ефективно захищене судом шляхом ухвалення судового рішення про виділ в натурі кожній із сторін згідно належної кожному на праві спільної власності частини нерухомого майна.

Копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2017 та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу : 95835852 від 30.08.2017 (а.с.13), свідчать про те, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить Ѕ частки житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель, та складається з:квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв. м. (приміщення: 2-1 коридор, 2-2 комора, 2-3 кухня, 2-4 житлова), зазначеного в плані літерою «А»; літня кухня, зазначена в плані літерою «И»; стайня, зазначена в плані літерою «К»; шопа, зазначена в плані літерою «Л»; стодола, зазначена в плані літерою «М»; вбиральня, зазначена в плані літерою «Н»; ворота та хвіртки (№ 13-19), огорожі (№ 20- 23), що становить 46/100 часток домоволодіння (житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, в АДРЕСА_1 , свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 92,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., допоміжною площею 55,1 кв.м., (літ.А), погрібу (літ.Б), літньої кухні (літ.В), стайні (літ.Г), стодоли (літ.Д), шопи (літ Е), вбиральні (літ. Ж), гаражу (літ.З), літньої кухні (літ.И), стайні (літ.К), шопи (літ.Л), стодоли (літ.М), вбиральні (літ.Н), воріт №1-7, огорожі №8-12, огорожі №13-19, огорожі №20-23 ( а.с. 21-26).

У відповідності до копії наказу №367 відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради від 13 жовтня 2021 року присвоєно 46/100 часткам житлового будинку (загальною площею 45,9 м2) з відповідними частинами господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.29), що підтверджується копією Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.27-28).

З метою продати належне їй нерухоме майно за адресою: : АДРЕСА_1 , позивачка звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу, однак їй повідомили, що це можна зробити маючи рішення суду про виділ в натурі частки із спільної власності.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної власності, підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 182,321,328,356,358, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної власності - задоволити.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі із спільної часткової власності 46/100

часток домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частки житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель, яке складається з : квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв. м. (приміщення: 2-1 коридор, 2-2 комора, 2-3 кухня, 2-4 житлова), зазначеного в плані літерою «А»; літньої кухні, зазначеної в плані літерою «И»; стайні, зазначена в плані літерою «К»; шопи, зазначеної в плані літерою «Л»; стодоли, зазначеної в плані літерою «М»; вбиральні, зазначеної в плані літерою «Н»; ворота та хвіртки (№ 13-19), огорожі (№ 20- 23).

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на 46/100 часток домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з виділенням її частки в натурі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш