КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5782/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року місто Київ

справа №753/13465/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Мицик Ю.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просила:

стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2003 року народження, у розмірі 3500 грн. щомісячно.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що вона та ОСОБА_4 з 2003 року по 04 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом ІІ групи з дитинства.

Вказувала, що з часу розірвання шлюбу відповідач не спілкується з дитиною, не займається вихованням та її утриманням, дитина знаходиться на повному її утриманні.

Зазначала, що на даний час дочка ОСОБА_3 навчається у Коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну за контрактом, вартість навчання становить 18000 грн. на рік.

Посилалася на те, що дочка є людиною з особливими потребами, якій необхідне якісне лікування, реабілітація та оздоровлення, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 06 липня 2021 року і до припинення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн., починаючи з дня пред`явлення позову - 06 липня 2021 року і до припинення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

В обґрунтування вимог посилався на те, що в матеріалах справи міститься роздруківка трекінгу поштового відправлення 721), направленого на поштове відділення за місцем його реєстрації, з відміткою про вручення за довіреністю 04 жовтня 2021 року, проте жодних довіреностей на отримання кореспонденції на його ім`я він ніколи не виписував, а тому є незрозумілим яким чином відбулося отримання даного поштового відправлення без відповідного на те розпорядження.

Вказував, що у зв`язку з тим, що він не знав про розгляд даної справи в суді, він не зміг подати докази до суду першої інстанції, які б спростували доводи позивача викладені в позовній заяві та мали б суттєве значення для повного та об`єктивного розгляду даної цивільної справи.

Зазначав, що позивач не повідомила суду про те, що він від іншого шлюбу з ОСОБА_5 має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні.

Посилався на те, що починаючи з 06 січня 2021 року він офіційно не працевлаштований, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та на сьогоднішній день він має нерегулярний, мінливий дохід, що не перевищує 8000-10000 грн. на місяць, і майже весь цей заробіток витрачається на утримання його сина та оплату комунальних платежів по квартирі.

Вказував, що не зважаючи на фінансові труднощі він усвідомлюває свій батьківський обов`язок перед донькою щодо необхідності її утримання на час її навчання, що ним і робилося ще до звернення позивача до суду з позовною заявою.

Відзиву на апеляційну скаргу до київського апеляційного суду не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Положеннями частин 2, 4 ст.128 ЦПК України визначено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідач протягом 15 днів з для отримання даної ухвали, повинен надати суду відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 липня 2021 року було направлено за адресою: АДРЕСА_1 . Однак як вбачається з роздруківки трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта» за №721, відправлення не вручене під час доставки (а.с.27).

А відтак, судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального права, оскільки відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи Дарницьким районним судом міста Києва, а тому не мав можливості подати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень, що є безумовною підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідноз ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 липня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом ІІ групи з дитинства.

Згідно договору про навчання №264/19 від 05 серпня 2019 року, укладеного між Коледжем мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну в особі в.о.ректора, проректора Чабана В.В. (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник), виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_3 за спеціальністю: аудіовізуальне мистецтво та виробництво, спеціалізація - анімаційна графіка. Термін навчання 3 роки 10 місяців.

Пунктом 4.2. вказаного договору визначено, що загальна вартість освітньої послуги становить 72000 грн.

Як вбачається з довідки Коледжу мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій від 30 червня 2021 року №808, ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу, денного відділення за спеціальністю: аудіовізуальне мистецтво та виробництво, спеціалізація - анімаційна графіка. Термін навчання з 04 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з серпня 2019 року по січень 2021 року було сплачено за навчання дочки 36000 грн., що підтверджуються квитанціями від 05 серпня 2019 року на суму 9000 грн., №38-1065 К від 11 січня 2020 року на суму 9000 грн., 17 серпня 2020 року на суму 9000 грн., від 20 січня 2020 року на суму 9000 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач вказував на те, що позивач не повідомила суд першої інстанції про те, що він після досягнення дочкоюповноліття продовжив щомісячно надавати грошові кошти на її утримання, що підтверджується фіскальними чеками про поштовий переказ грошових коштів. Зазначав, що на його утриманні перебуває також малолітній син від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , 2014 року народження та що він починаючи з 06 січня 2021 року офіційно не працевлаштований, на підтвердження чого надав відповідні докази.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки розгляд справи у суді першої інстанції був проведений з порушенням норм процесуального права, так як відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи Дарницьким районним судом міста Києва, а тому не мав можливості подати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень, колегія суддів вважає за можливе взяти до уваги докази, які надані відповідачем до апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 від шлюбу з ОСОБА_5 мають малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на утриманні відповідача.

Відповідач на підтвердження того, що він після досягнення дочкоюповноліття продовжив щомісячно надавати грошові кошти на її утримання, надав копії фіскальних чеків про поштові перекази грошових коштів у розмірі по 1275 грн. в місяць за період з травня 2021 року по грудень 2021 року (включно).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року від 18 січня 2022 року №24/Т/26-15-51-04-02, ОСОБА_1 у період з 1 кварталу по 19 жовтня 2020 року працював у ТОВ «СТАРВАГЕН» та отримував заробітну плату, з 23 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року останній працював у ТОВ «ГАРІЛІТ СЕРВІС» та отримував заробітну плату, а з 07 січня 2021 року по 3 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи.

В апеляційній скарзі відповідач вказував на те, що на сьогоднішній день він має нерегулярний, мінливий дохід, що не перевищує 8000-10000 грн. на місяць, і майже весь цей заробіток витрачається на утримання його сина та оплату комунальних платежів по квартирі, однак він не заперечує сплачувати на утримання дочки 2000 грн. щомісячно.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують матеріальне становище позивача, тому колегія суддів не може встановити можливість матері надавати утримання повнолітній дочці.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 01 січня - 2270 грн., з 01 липня - 2379 грн., з 01 грудня - 2481 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 01 січня - 2481 грн., з 01 липня - 2600 грн., з 01 грудня - 2684 грн.

Враховуючи те, що дочка сторін є інвалідом ІІ групи з дитинства, якій необхідне якісне лікування, реабілітація та оздоровлення, навчається на денній формі, відтак потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, матеріальне становище відповідача та те, що на його утриманні перебуває малолітній син, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2003 року народження, у розмірі 2500 грн. щомісячно.

На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

При цьому, позивачем не було надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі 3500 грн.

Статтею 191 СК України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулася до суду з позовом 02 липня 2021 року, а тому саме з цієї дати повинні бути стягнуті аліменти.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 02 липня 2021 року і до припинення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: