Справа № 566/954/21
Провадження № 2/161/1261/22
11 січня 2022 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Черняка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу Моісєєва Алла Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,-
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.
Представником відповідача подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.
В судовому засіданні представник позивача при вирішенні вказаної заяви поклався на розсуд суду.
Представник відповідача вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Подання зустрічного позову є одним із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до п.1 Постанови №11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних,кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).
За змістом п. 3 вказаної Постанови розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).
Вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду.
Заслухавши думку учасників процесу та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в прийнятті зустрічного позову слід відмовити, оскільки об`єднання його із первісним позовом істотно розширить предмет доказування, суттєво ускладнить вирішення справи та призведе до затягування її розгляду по суті, що є недоцільним.
При цьому суд роз`яснює відповідачу, що відмова у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не позбавляє його права звернутись із ним до суду в загальному порядку.
Керуючись ст. 193, 260, 353 ЦПК України, суд,-
Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Роз`яснити ОСОБА_5 її право на звернення до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк