Справа № 344/3279/22
Провадження № 2/344/2011/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що з 16 серпня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року шлюб був розірваний. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Коштів, необхідних для нормального розвитку дитини, позивачу не вистачає. Відповідач є працездатним, працює та отримує заробітну плату, інших дітей не має, має нерухоме майно, транспортний засіб, однак коштів на утримання дитини не надає. Син навчається в загальноосвітній школі «IT Step SchooI». Навчання в даній школі рекомендоване фахівцями, котрі займалися з ним та визначили математичний склад розуму та здатність і схильність до вивчення технічних та математичних наук, зокрема, інформаційних технологій. Навчання проводиться на платній основі, що складає 10500 грн. Окрім того, син харчується у школі, що складає близько 2000 грн в місяць. Також ОСОБА_3 відвідує музичну школу та додатково займається з викладачем. Також син вивчає іноземну мову понаднормово та бере уроки з інформатики. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 07 березня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

17 березня 2022 року представником позивача усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 17 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04 травня 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що в позовній заяві колишня дружина ставить вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 8000,00 грн. Відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати сина, категорично заперечує проти вказаних у позовній заяві обставин. Він як батько дитини бере участь в утриманні та вихованні сина, матеріально допомагає, цікавиться його життям, систематично переказує кошти своєму синові на його особистий рахунок. Відповідач дійсно їздить на сезонні роботи до Республіки Польща, працює монтажником на підприємстві «Мросла Сістембау» і отримує офіційний дохід 2478,71 злотих із відрахуванням податків, що становить 16 359,48 грн на місяць. Інших оплачуваних робіт немає, зарплати в конверті чи інших додаткових нарахувань не отримує. Крім того, відповідач орендує кімнату у квартирі, на що витрачається частина заробітку, а саме 850 злотих, що становить 5610 грн. Щодо твердження позивача про купівлю ним автомобіля марки «Оpel Vectra», то відповідач вказує, що даний автомобіль був придбаний його батьком у 2020 році за особисті кошти батька. На жаль, батько помер і даний автомобіль буде успадковуватися спадкоємцями за законом. Позивачем не надано жодного належного доказу того, що син відвідує музичну школу, іноземні мови, платні уроки інформатики станом на день подачі позову. На даний час син ОСОБА_3 проживає з бабусею (матір`ю відповідача) за адресою: АДРЕСА_1 . Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 2700 грн щомісячно до досягнення сином повноліття (а.с.43-46).

Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо представник позивача подала до суду довідку Військової частини НОМЕР_4 про те, що сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4, а також заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, подаючи до суду відзив на позовну заяву, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 14 листопада 2020 року, 16 серпня 2011 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4, штаб-сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4 (а.с.33).

Як вбачається з копій платіжних доручень від 16 листопада 2021 року, 04 жовтня 2021року, 24 лютого 2022 року, 18 грудня 2021 року, 27 жовтня 2021 року ОСОБА_2 переказував кошти своєму синові ОСОБА_3 (а.с.52-58).

28 квітня 2022 року адвокат Розкошинський А.М. звертався з адвокатським запитом до Загальноосвітньої школи «IT Step SchooI» про надання інформації стосовно навчання ОСОБА_3 у даній школі, суми сплати за навчання, чи має дитина пільги за оплату за навчання, чи харчується у даній школі (а.с.59-60).

Як вбачається із заяви Голови правління Товариства з обмеженою відповідальністю «Мросла Сістембау» Герхарда Мросля від 29 квітня 2022 року, ОСОБА_2 працює в даній фірмі на підставі договору доручення, укладеного на період з 28 жовтня 2021 року по 31 липня 2022 року із помісячною заробітною платнею 3280 злотих брутто. Після вирахування внесків на Фонд соціального страхування та податку з доходів працівник отримує щомісячну суму 2478,71 злотих нетто (а.с.61-62).

21 лютого 2022 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений договір оренди кімнати у квартирі зі сплатою щомісяця орендної плати у розмірі 850 злотих (а.с.63-65).

Відповідач ОСОБА_2 має Дозвіл тип А 3 72762/2021 на роботу іноземця на території Республіки Польща (а.с.66-67).

28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мросла Сістембау», Замовником, та ОСОБА_2 , Виконавцем, був укладений договір доручення № 37/2021, відповідно до умов якого Замовник доручає, Виконавець бере до виконання роботи як будівельник-монтажник у сфері виконання будівельних, ремонтних, демонтажних робіт, завантаження та розвантаження будівельних матеріалів, фарбування, штукатурка, мурування, тощо (а.с. 68-69).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_9 є власником транспортного засобу марки «Оpel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.70).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.74).

Дубовецькою сільською радою Маріямпільського сторостинського округу 28 квітня 2022 року був складений акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_10 , згідно якого на момент обстеження за адресою: АДРЕСА_1 проживає онук ОСОБА_3 (а.с.75-76).

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_4, штаб-сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4, на даний час виконує завдання за призначенням в районі ведення території Дніпропетровської та Запорізької областей (а.с.94).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення дитиною повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків. Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання.

Суд оцінює критично визнання відповідачем позову у розмірі 2700,00 грн, оскільки у батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.

Суд зазначає, що принцип врахування лише трудових офіційних доходів платника аліментів не відповідає сучасним реаліям соціально-економічного розвитку суспільства. На даний час у платника аліментів основне джерело доходу не обов`язково пов`язане з працею і при стягненні аліментів слід виходити з оцінки майнового стану платника аліментів, а не з врахування його трудових доходів.

Можливість другого з батьків утримувати дитину суд тлумачить розширено і не обмежує лише наявністю в нього офіційного доходу, але також враховує фінансування витрат такого з батьків, його можливість надавати утримання дитині.

Також позивач та представник позивача не надали жодних належних та допустимих доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина саме у розмірі 8000,00 грн.

Пояснення позивача про стягнення аліментів з відповідача саме у розмірі 8000,00 грн, оскільки навчається в загальноосвітній школі «IT Step SchooI», харчується у школі, відвідує музичну школу та додатково займається з викладачем, вивчає іноземну мову понаднормово та бере уроки з інформатики, суд оцінює критично, враховуючи положення статті 185 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), та зазначає, що обставини, на які посилається позивач, можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні, окрім сина ОСОБА_11 , інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, проте має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 4500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04 березня 2022 року, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки, на переконання суду, відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти саме у такому розмірі.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 992,40 грн з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 84, 85, 141, 180-18, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно, починаючи з 04 березня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частини рішення складені та підписані у нарадчій кімнаті 25 липня 2022 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 27 липня 2022 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: 77181 Івано-Франківська область, Галицький район, с. Маріямпіль.

Суддя Мелещенко Л.В.