Єдиний унікальний номер: 379/490/22
Провадження № 2/379/182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бакал O.A.,

представника позивача Глевацької Л.А. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою виконавчого комітету Таращанської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач виконавчий комітет Таращанської міської радизвернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року у справі №379/233/21 малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були відібрані від батька - відповідача ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав і передані органу опіки та піклування виконавчому комітету Таращанської міської ради для подальшого їх влаштування. Відповідно до рішень виконкому ТМР від 22.06.2021 № 240-VIII та № 241-VIII неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення виконкому Таращанської міської ради від 26.07.2021 року № 319-VIII над дітьми встановлена опіка та призначено ОСОБА_3 їх опікуном. Постановивши рішення про відібрання дітей, суд застосував превентивну міру до батька, оскільки надав йому можливість змінити своє ставлення до виховання дітей, проявляти турботу про них, переосмислити власне життя, не вдаючись до виняткової міри - позбавлення батьківських прав. Однак, на даний час відповідач за місцем проживання характеризується негативно, поведінка вдома та громадських місцях незадовільна, схильний до зловживання спиртними напоями. За інформацією навчальних закладів ОСОБА_2 навчанням та успіхами дітей не цікавиться, з викладачами/вихователями зв`язок не підтримує, на батьківські збори не з`являвся. Батька в школі та садочку, де навчаються діти, ніхто ніколи не бачив. Адміністрація закладів освіти, класний керівник і вихователь підтримують зв`язок з опікуном ОСОБА_3 , яка піклується про брата і сестру. Протягом року батько мав можливість налагодити зв`язок з дітьми, встановити з ними родинні стосунки, виявити батьківську турботу про їхнє здоров`я, інтерес до успіхів у навчанні, проводити разом вільний час, забезпечувати першочергові потреби дітей. Проте, зі слів близького оточення сім`ї опікуна та самих дітей, ОСОБА_6 не прикладав зусиль щодо налагодження відносин з дітьми, не піклувався про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття освіти, про підготовку до самостійного життя. Фахівцями відділення КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради з відповідачем був розроблений план соціального супроводу щодо повернення дітей в сім`ю, а саме: налагодження родинних стосунків, встановлення контакту з дітьми, відвідування дітей у навчальних закладах та за місцем їхнього проживання, співпраця з навчальним закладом. Проте, на даний час план соціального супроводу не виконано. У відповідача спостерігається низький рівень виховного потенціалу, навички відповідального батьківства не сформовані, постійно виникають конфліктні ситуації у стосунках з опікуном дітей - ОСОБА_3 17.02.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Таращанської міської ради розглянуто питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 щодо його дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відповідача було попереджено про можливе позбавлення його батьківських прав у разі відсутності спілкування з дітьми з метою повернення їх у свою сім`ю. Але стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_7 не змінився, його ставлення до питання виховання дітей змінити не вдалося. Відповідач фактично самоусунувся від належного утримання дітей, участі у їхньому вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток, як складову виховання. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_8 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.41, 42).

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року залучено до участі справі ОСОБА_3 яктретю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; задоволено клопотання представника позивача щодо допиту двох свідків;закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14 липня 2022 року (а.с.56-58).

В судовому засіданні представник позивача Глевацька Л.А. позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Додатково зазначила, що діти живуть разом із сестрою - опікуном ОСОБА_3 в будинку баби і діда. Після судового рішення про відібрання дітей батько жодного разу їх не відвідав, в школу і садочок не телефонував, не приходив, навчанням, здоров`ям дітей та їхніми потребами не цікавився. Відповідач повністю самоусунувся від виховання та матеріального утримання сина і дочки. Діти його взагалі не знають. Працівниками Центру соціальної служби з відповідачем було розроблено план супроводу, згідно якого було покроково розплановано відновлення участі батька в житті дітей. Але відповідач цей план не виконує, від взаємодії зі Службою ухиляється, на засідання комісії не з`являється, пояснень не надає. Тому вона вважає, що наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідаючи на питання, повідомила, що плану супроводу, який розроблявся з відповідачем, у неї немає. Яким чином він доводився до відома відповідача - їй невідомо. Виконавчий лист про стягнення аліментів був поданий опікуном на примусове виконання до ДВС нещодавно - в лютому 2022 року. Органом опіки і піклування не було відкрито рахунків у банку для зарахування аліментів. Добровільно відповідач аліментів не сплачував.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 14.07.2022 позов не визнав, відзиву не подавав. Суду пояснив, що він проживає в сусідньому із дітьми селі на відстані 35-40 км. Прямого транспортного сполучення між селами немає, власного автотранспорту у нього немає. Він регулярно спілкується з дітьми в телефонному режимі. Один раз приїздив до них, привозив продукти. Майже весь червень цього року син жив у нього, вони разом проводили час, ходили на рибалку. Конфліктів з ОСОБА_3 у нього немає, вона не перешкоджає йому спілкуватись з дітьми. Він офіційно працевлаштувався в ТОВ «Агротранс» задля того, щоб з нього належно стягували аліменти. Рахунків у банку для добровільної сплати йому не дали, бо їх довго не могли відкрити. Кошти для дітей від нього передавала його мати. Після судового рішення про відібрання дітей з ним ніхто не зв`язувався, не телефонував, на співбесіди чи засідання не запрошував. Ніякого плану супроводу з ним ніхто не розробляв і його з таким планом не ознайомлював. В січні цього року у нього вкрали мобільний телефон і він замінив свій номер. Але йому не телефонували зі служби ні на старий, ні на новий номер. Сам він дійсно не телефонував до закладів освіти, які відвідують його діти, не відвідував батьківські збори. Визнає, що недостатньо приділяє уваги дітям, але обіцяє виправитись і організувати своє життя так, щоб виокремлювати достатньо часу для цього. Просив надати йому шанс для продовження налагодження стосунків з дітьми і не позбавляти батьківських прав.

В судове засідання 25.07.2022 відповідач не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належно під розписку в залі суду (а.с. 67); про причини неявки суд не повідомив. Відтак, неявка відповідача в судове засідання 25.07.2022 згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає продовженню розгляду справи по суті.

Третя особа ОСОБА_3 , яка була також допитана як свідок в порядку ст. 234 ЦПК України, в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона є сестрою дітей по покійній матері. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері діти проживають з нею. Відповідач до них не проявляє інтересу. Діти неодноразово телефонували йому, намагались налагодити взаємини. Відповідач в телефонних розмовах обіцяє приїхати - і не приїздить. Діти через це засмучуються. Відповідач не приходить до дітей на свята в садочок і школу, їх навчанням і здоров`ям не цікавиться, не допомагає фінансово, аліменти від нього не надходять. Вона подала виконавчий лист на примусове виконання в ДВС у лютому 2022 року, чому не відраховують аліменти із офіційного заробітку відповідача - не знає. Бабуся (матір відповідача) двічі давала для дітей по 200 грн. В червні цього року брат ОСОБА_4 дійсно їздив до відповідача в село, хотів налагодити з батьком взаємини. Жив у батька двічі по тижню. Гляділа його бабуся, а з відповідачем він ходив на рибалку, гуляв з друзями. З дочкою у відповідача контакту практично немає. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав у даному випадку є необхідним і повністю відповідає інтересам дітей, оскільки ОСОБА_2 не тримає слова, замало спілкується з сином і дочкою, діти через нього засмучуються.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , вислухавши думку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши викладені у позовній заяві обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.9, 10).

Матір дітей ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12.05.2021, що набрало законної сили 14.06.2021 (справа ЄУН 379/233/21), малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відібрано від їх батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без позбавлення його батьківських прав та передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Таращанської міської ради для подальшого їх влаштування. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на особовий рахунок дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 23 березня 2021 року та до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.11-15).

Судом установлено, що рішеннями виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області від 22.06.2021 № 240-VIII та № 241-VIII ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.16, 17).

Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області від 26.07.2021 № 319-VIII над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено опіку та призначено ОСОБА_3 опікуном на дітьми, позбавленими батьківського піклування (а.с.18).

З наявного в матеріалах справи витягу з протоколу № 03-10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Таращанської міської ради від 17.02.2022 вбачається, що ОСОБА_2 було попереджено про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, невиконання яких може призвести до позбавлення його батьківських прав щодо дітей, налагодження спілкування з сином та донькою з метою повернення їх в свою сім`ю. Також вирішено продовжити роботу КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради з сім`єю ОСОБА_2 з метою зміни його ставлення до виховання дітей (а.с.28).

29.04.2022 заступник директора відділення соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради Олена Бурлій звернулась з листом до відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, в якому вказала, що основною причиною взяття сім`ї ОСОБА_2 під соціальний супровід було відібрання дітей у батька без позбавлення батьківських прав. З ОСОБА_2 було розроблено план соціального супроводу щодо повернення дітей в сім`ю, а саме налагодження родинних відносин, встановлення контакту з дітьми, покращення матеріального стану (працевлаштування) відвідування дітей у навчальних закладах та сім`ї опікуна, співпраця із навчальним закладом. За період проживання дітей в сім`ї опікуна ОСОБА_2 лише двічі відвідував дітей. У ОСОБА_2 спостерігається низький рівень батьківського потенціалу. Батько навчанням дітей не цікавиться, аліменти на їх утримання не сплачує. Навички відповідального батьківства у ОСОБА_8 не сформовані. На даний час план соціального супроводу ОСОБА_2 не виконано. Виходячи з цього, просили розглянути на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_7 щодо його дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (а.с.27).

З відповіді директора Таращанського академічного ліцею «Успіх» ОСОБА_12 на запит відділу виконавчого комітету Таращанської міської ради «Служба у справах дітей та сім`ї» про особливості виховання та розвитку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 8-А класу, вбачається, що останній навчається в ліцеї з 2021 року. За час навчання виявив середній рівень знань, навчається в повну міру своїх можливостей. ОСОБА_13 виховує ОСОБА_3 . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. ОСОБА_14 підтримує постійний зв`язок зі школою, класним керівником та соціальним педагогом. Батько ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , з навчальним закладом не співпрацює та ніякої участі у вихованні сина не бере (а.с.20).

Згідно довідки-інформації, виданої Кирданівським закладом дошкільної освіти «Сонечко» 17.05.2022, за період перебування ОСОБА_5 в ЗДО «Сонечко» з 01.09.2020 батько дитини ОСОБА_2 її не відвідував, не приходив і в житті дитини ніякої участі не приймав. Дитина, постійно відвідуючи дитячий садок, приходила чиста, акуратно одягнена, завжди з настроєм. Мала дружні стосунки із старшою сестричкою ОСОБА_3 , братом та дідусем і бабусею. Дитина із задоволенням приходила до дошкільного закладу та з радістю йшла додому. Дівчинка здібна, слухняна, урівноважена, любить малювати, має дружні відносини з дітками в садочку. ОСОБА_5 постійно відвідувала дошкільний заклад і проблем із сім`єю не має (а.с.21).

Так само з характеристики вихованки ДНЗ №15 «Сонечко», наданої завідувачем закладу, вбачається, що за період відвідування закладу ОСОБА_15 (з 07.09.2018 по 19.02.2020) вихованням дитини займалась мама та старша сестра, а також дідусь і бабуся ОСОБА_16 . В житті дитини батько участі не приймав (а.с.22).

Згідно довідки виданої 22.04.2022 КНП ТМР «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує весь час сімейного лікаря в присутності опікуна ОСОБА_3 . Батько ніколи на прийом до лікаря з дитиною не з`являвся (а.с.23).

Із довідки-характеристики, виданої 31.05.2022 виконкомом Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області за підписом старости села ОСОБА_22 на ОСОБА_2 , вбачається, що останній є уродженцем м. Тараща Білоцерківського району Київської області. Освіта середня спеціальна. Сімейний стан: в цивільному шлюбі. З 2008 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Працює офіційно в ТОВ «Авантранс» с. Ківшовата. На даний час проживає в с. Ківшовата, в орендованій квартирі. ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно. Поведінка вдома та в громадських місцях незадовільна, неодноразово були виклики поліції. Схильний до зловживання спиртних напоїв. В 2021 році рішенням Таращанського районного суду у ОСОБА_8 були відібрані двоє неповнолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, але участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей протягом останнього року не приймав (а.с.19).

04.05.2022 Службою у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Київської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передано на затвердження до виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області (а.с.30).

04.05.2022 рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області № 132-VІІІ було затверджено вищезазначений висновок Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Київської області (а.с.43).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона працює заступником директора КЗ «Центр надання соціальних послуг». Батько ОСОБА_2 перебуває у них на обліку після постановлення судом рішення про відібрання дітей. 06.08.2021 за його участі було розроблено план соціальної співпраці та розписано дії батька для налагодження взаємин з дітьми. Цей план під підпис було доведено до відома ОСОБА_2 .. В подальшому 17.02.2022 цей план було переглянуто і також ознайомлено з ним батька. На даний час ОСОБА_2 план не виконано, результат соціального супроводу негативний. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не приймає участі у вихованні дітей, аліментів не сплачує. В червні цього року ОСОБА_2 обіцяв приїхати до дітей, але слова не стримав, а тому до нього самостійно поїхав син ОСОБА_4 , пробув два тижні, після цього батько не спілкується з дітьми. Вважає, що батьківський потенціал ОСОБА_2 вкрай низький і позбавлення його батьківських прав в даному випадку повністю відповідатиме інтересам дітей.

При вирішенні даного спору суд враховує думку неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вислухану судом відповідно до вимог статті 171 Сімейного кодексу України, в присутності психолога ОСОБА_18 та за відсутності учасників справи, який висловив бажання і намір продовжувати спілкування з батьком. Водночас зауважив, що батько не проявляє ініціативи у спілкуванні з ним, а з молодшою сестричкою спілкувався тільки декілька разів телефоном. Батько не проявляє бажання зблизитись із ним. Він не виконав дану сестрі обіцянку приїхати, вона дуже чекала і сильно засмутилась, коли батько не приїхав. Він не тримає свого слова. Вважає, що батька доцільно позбавити батьківських прав. Це, на його думку, може примусити батька одуматись і змінити свою поведінку та ставлення до нього і сестри.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі нормами права.

За частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Вирішуючи даний спір, належним чином дослідивши та надавши оцінку представленим сторонами доказам, суд приходить до висновку про недоведеність наявності передбачених частиною першою статті 164 СК України підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Судом приймається до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 заперечував в судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав та зазначив, що він усвідомлює факт недостатності його участі у житті, вихованні та утриманні дітей, водночас, він намагається виправити ситуацію: офіційно працевлаштувався з метою регулярного відрахування аліментів з його заробітної плати, планує переглянути свій графік та спланувати частіше і тісніше спілкування з дітьми.

З цього суд висновує, що відповідач ОСОБА_2 проявляє інтерес до своїх дітей.

Отже, судом встановлено можливість зміни поведінки батька у кращу сторону.

При цьому, суд зауважує про відсутність доказів на підтвердження аргументів позивача щодо несплати відповідачем аліментів на утримання дітей. Так, по перше, органом опіки і піклування виконкому Таращанської міської ради не було виконано рішення суду від 12.05.2021 в частині покладеного на них судом обов`язку відкрити особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України для перерахування відповідачем аліментів на їхнє утримання. По друге, відповідач офіційно працевлаштований і відрахування аліментів має здійснюватись через бухгалтерію його підприємства автоматично в ході примусового виконання рішення суду державною виконавчою службою, де з лютого 2022 року перебуває виконавчий лист. Однак, матеріали справи не містять даних ДВС щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів.

Суд критично оцінює довідку-характеристику на ОСОБА_2 , надану виконкомом Таращанської міської ради за підписом старости села Наталією Бурківською, оскільки з даної характеристики не вбачається старостою якого саме села надана ця характеристика, а відповідно, неможливо перевірити повноваження і обізнаність підписанта. Крім того, викладена в довідці-характеристиці інформація є непідтвердженою належними доказами (зокрема, відомостями з поліції, постановами суду щодо притягнення відповідача до відповідальності, перебування на обліку з приводу зловживання алкогольними напоями, тощо).

Так само критично суд ставиться і до письмових пояснень ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , копії яких долучені позивачем до позову і наявні в матеріалах справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За вимогою ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Порядок допиту свідків регламентовано статтею 230 ЦПК України. Цивільним процесуальним законодавством України не передбачено можливість надання письмових пояснень свідка, відібраних поза судовим засіданням всупереч порядку, що визначений ст. 230 ЦПК України.

Відтак, надані позивачем письмові пояснення є недопустимим доказом у справі.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що ОСОБА_2 не виконав плану співпраці та ухиляється від взаємодії зі службою. В матеріалах справи відсутній план співпраці, на який посилається сторона позивача. Водночас, відповідач заперечив в судовому засіданні як свою участь у розробці такого плану, так і сам факт ознайомлення з ним. Відтак, суду не надано доказів на підтвердження вжиття органом опіки та піклування належних і достатніх заходів для налагодження взаємин між відповідачем і його дітьми.

З аналізу висловленої в судовому засіданні неповнолітнім ОСОБА_4 думки, суд дійшов висновку, що дитина гостро відчуває брак уваги батька і прагне здобути цю увагу в будь який спосіб, у тому числі, і способом позбавлення його батьківських прав. Дитина вважає доцільним прийняття такого рішення саме з метою досягти змін у поведінці і ставленні до нього батька, а не з метою розірвання з ним зв`язку і контактів.

Тому в даному випадку, діючи в інтересах дітей, суд вважає за доцільне застосувати положення ч.3 ст. 171 СК України та прийняти рішення всупереч думки дитини.

Щодо висновку Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Київської області від 04.05.2022, затвердженого рішенням виконкому ТМР № 132-VІІІ, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 щодо його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд на підставі ч.6 ст. 19 СК України не погоджується з цим висновком, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дітей.

Згідно статті 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на повагу до його приватного i сiмейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатися у здiйснення цього права iнакше ніж згiдно із законом, і коли це необхiдно в демократичному суспiльствi в iнтересах нацiональної i громадської безпеки або економiчного добробуту країни, з метою запобiгання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралi або з метою захисту прав i свобод iнших осіб.

Суд вважає, що у вищеописаній ситуації втручання в сімейне життя відповідача ОСОБА_2 шляхом позбавлення його батьківських прав щодо його дітей є непропорційним.

За таких обставин, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає за необхідне відмовити у вимозі позивача про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 ..

Водночас, Пленум Верховного суду України в свій Постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» акцентував на тому, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить, що відповідач ОСОБА_2 очевидно не у повній мірі виконував і виконує батьківські обов`язки щодо виховання і утримання своїх неповнолітніх дітей.

Батько дітей ОСОБА_2 має усвідомити всю свою відповідальність за власних дітей і не на словах, а реальними діями продемонструвати свій інтерес і безпосередню участь у житті сина і дочки. У разі, якщо відповідач не вживатиме активних дій, спрямованих на налагодження контакту і взаємин з дітьми, не проводитиме з ними дозвілля, не прийматиме активної участі в їх навчанні, лікуванні, вихованні, - це неодмінно матиме наслідком позбавлення його батьківських прав.

Відтак, суд вважає, що відповідача ОСОБА_2 слід попередити про необхідність зміни його ставлення до виховання дітей і покласти на відповідний (компетентний) орган опіки та піклування - виконавчий комітет Таращанської міської ради Київської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання даної позовної заяви не справляється, а відтак, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтею 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.ст.19, 150-155, 164-166, ч.3 ст. 171 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові виконавчого комітету Таращанської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і покласти на виконавчий комітет Таращанської міської ради Київської області, як орган опіки і піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Виконавчий комітет Таращанської міської ради Київської області, , адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 7, м. Тараща, Білоцерківський район, Київська область,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 2001 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 27.07.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО