Справа № 504/1288/22
Провадження № 2/504/1360/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

секретаря - Завади Ю.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в інтересах неповнолітнього онука- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа- орган опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, і просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, доводи позову підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, нотаріально повністю визнала позовні вимоги, не заперечувала проти позбавлення себе батьківських прав щодо сина ОСОБА_2 , висловила небажання бути мамою дитині, і вважала що визнання позову про позбавлення його батьківських прав відносно сина повністю відповідає її внутрішній волі.

Представник органу опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області у підготовче засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина.

Окрім того органом опіки наданий відповідний висновок, який детально досліджений судом у судовому засіданні.

В такому випадку рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ч.3 ст. 200 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народжений ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини є ОСОБА_5 , мамою дитини є ОСОБА_3 , що вбачається зі змісту свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 29.08.2007 року.

Шлюб між батьками дитини розірвано у 2012 році.

Мати не піклується дитиною з 2011 року, та взагалі ніякої участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймає.

Дитина проживає з бабусею та батьком, які здійснюють утримання, догляд та виховання дитини.

У теперішній час батько є військовослужбовцем ЗСУ, призваний до лав ЗСУ.

Суд враховує, що мати дитини- ОСОБА_3 у нотаріальному порядку, впевнено, з розумінням наслідків своїх дій як юридичних так і моральних, відмовилась від дитини, вказала, що є лише біологічною мамою дитини, та не бажає бути справжньою мамою, утримувати, годувати та доглядати дитину.

Суд вважає доведеним той факт, що мама дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання матері.

У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача по відношенню до її неповнолітнього сина батьківських прав розглядає це як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісну матір.

Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю.

Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України.

Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав.

Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідачка не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання сина, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання сина, що повністю доведено матеріалами справи.

Суд вважає повністю доведеним, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина, що може мати наслідком ігнорування мамою взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, більш того, мати погодилась про доцільність позбавлення її батьківських прав, тому суд вважає можливим позбавити її батьківських прав по відношенню до сина, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки матері по відношенню до своєї дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 18.07.2022 року вважається доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 95, 223, 280-281, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 908 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.К. Барвенко