Справа №760/513/22
Провадження №2/442/906/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 липня 2022 року м.Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Скляр Марина Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У січні 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Скляр Марина Сергіївна звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Позов мотивований тим, що сторони з 20.04.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що спільне життя сторін не склалося та рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року їхній шлюб було розірвано.

Між позивачем та батьком дитини виникають суперечки щодо місця проживання дочки. Дитина від народження зареєстрована та проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Трирічна дочка ще є маленькою дитиною, відвідує дошкільний навчальний заклад та має стійкий психологічний та емоційний зв`язок саме з мамою.

Позивач з метою збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, належних соціально-побутових умов проживання і виключно з інтересів самої дитини, вважає за необхідне визначити місце проживання дочки разом з нею.

Враховуючи викладене, просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 липня 2022 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , в якому останній зазначає, що не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження /а.с.39/.

Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явились.

Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у відзиві просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнає та просить його задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року розірвано / а.с. 5/.

Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Соломянської РДА, ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві, з 18.01.2019 року по теперішній час, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7/.

Згідно довідки №85 від 07.12.2021 року та характеристики, виданої дошкільним навчальним закладом № 686 (ясла-садок) Управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує даний дошкільний заклад з 01.09.2021 року систематично, дитина завжди охайна та доглянута, її знання, уміння та навички відповідають віковим особливостям, приводять та забирають дитину її мама і бабуся, цікавляться чим займалася дитина протягом дня, дослухаються до порад та рекомендацій вихователя /а.с.16,17/.

Як вбачається з довідки № 02-29/84 від 02.11.2021 року та характеристики, ОСОБА_1 працює в Державному підприємстві «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстардарт») з 20.02.2012 року по теперішній час; з 20.10.2018 по 20.10.2021 перебувала у декретній відпустці; проявляє себе старанним та дисциплінованим працівником; до посадових обов`язків відносить відповідально та сумлінно; користується повагою серед співробітників /а.с.18, 19/.

Довідкою № 06/51-251 від 03.12.2021 року, виданою ДП «Укрметртестстардарт» підтверджується, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 з листопада 2021 р. по листопад 2021 р. становила 24096,40 гривень / а.с. 20/.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 20.12.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під наглядом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району міста Києва з 2014 року, за період з 2018 по 2021 роки за медичною допомогою не зверталася, практично здорова /а.с.21/.

Згідно довідки від 15.12.2021 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району міста Києва, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час здорова /а.с.22/.

Відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за вх. №11070 від 25.07.2022, виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів малолітньої дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

При вирішенні спору суд керується положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2, 7-9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною першою статті 161 СК України передбачено що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої дитини за Сімейним кодексом України поняття місця проживання має інший зміст. Місцем проживання дитини є не конкретний населений пункт із вказівкою на будинок, квартиру, таким місцем відповідно до статті 161 Сімейного кодексу України є місце проживання одного із батьків, баби, діда або інших родичів, яке останні мають право вільно обирати, змінювати.

Установлені судом обставини, засвідчують, що мати ОСОБА_1 належно опікується про доньку, забезпечує все необхідне для повного і гармонійного її розвитку.

У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, урахувавши висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання, не заперечення батька щодо визначення місця проживання доньки з матір`ю, з огляду на не установлення судом обставин, які б свідчили, що проживання дитини з матір`ю може їй зашкодити, суд дійшов висновку, що місцем проживання доньки сторін у цій справі слід визначити разом з позивачем.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Позивач просила судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 17, 18, 77-81, 141,142,200, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 160,161 СК України, ст. 29 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Скляр Марина Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп., сплачений відповідно до квитанції №3359-5986-5596-0367 від 04.01.2022, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Копію рішення суду протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи для відома.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 липня 2022 року.

Суддя О.П.Бодрова