ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1336/20
Провадження №2/477/83/21
23 грудня 2021 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем - Заїченко О.Є., Щербіною Л.В., Коцюрубенко О.М.,
за участю: позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Мезінова О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в заочному порядку за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та про внесення змін до актових записів про народження дітей відомостей про батька,
28 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести до актового запису №2 народження ОСОБА_4 , складеного 26 березня 2019 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зміни щодо батька, вказавши батьком ОСОБА_1 , особу без громадянства, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Внести до актового запису № 159 про народження ОСОБА_3 , складеного 12 березня 2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, зміни щодо батька, вказавши батьком ОСОБА_1 , особу без громадянства, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що він з 1991 року постійно проживає на території України та з 2010 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , з якою проживав однією сім`єю, вів спільне господарство.
У них народилося дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких виховував з відповідачкою разом.
Був позбавлений можливості спільно з відповідачкою подати заяви про реєстрацію народження дітей, через те, що на час їх народження він не мав документів, що посвідчують особу. У зв`язку з цим, відомості про батька були внесенні до актового запису про народження на підставі статті 135 СК України (зі слів матері). при цьому у свідоцтвах про народження було вказане його справжнє ім`я та по батькові ОСОБА_1 , а прізвище зазначено відповідачки.
09 липня 2020 року ОСОБА_2 без його відома забрала дітей та вивезла їх в невідомому напрямку, причиною стала сварка між ними, яка виникла через бажання відповідачки виїхати на постійне місце проживання до Німеччини, за місцем проживанням її родичів.
З метою захисту своїх прав як батька, він звернувся до суду із цим позовом та просить його задовольнити.
Під час розгляду справи позивач пояснив, що в Україну приїхав у 1991 році разом з батьком. Закінчував школу в Україні, має загальну середню освіту. Є особою без громадянства Зареєстрований в Березанському районі Миколаївської області. В с. Лупареве Миколаївського району Миколаївської області проживає близько 16 років. Будинок, у якому він проживає, придбав за власні кошти, але право власності оформили на брата, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу він не мав документів, що посвідчують особу. Будинок облаштований всім необхідним, діти мали окремі кімнати. З відповідачкою одружився 11 жовтня 2009 року. Офіційно не зареєстрував шлюб, оскільки національними звичаями та традиціями це не передбачено. В 2012 році народилася донька ОСОБА_4 , в 2015 році - ОСОБА_5. Доньки відвідували дитячий садок та школу. Він займався їх вихованням, піклувався про них. Прожили разом 11 років. З дружиною проживали дружно, не сварилися. Потім дружина сказала, що їде з дітьми до дядька в Німеччину та сім`я їй не потрібна. На сьогодні йому не відоме місце знаходження відповідачки та дітей, зв`язок з ними втрачений. Впевнений, що є батьком дітей, оскільки дівчатка народилися під час їх спільного проживання, схожі на нього.
В письмових поясненнях вказав, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері та батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне їх виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Зазначив, що нез`явлення відповідачки разом з дітьми до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання тримати точні висновки щодо походження дітей. Відповідачкою не надані докази поважності причин неявки до експертної установи.
Відповідачка в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомила, про дату та час повідомлена в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, тому вважається належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи.
Третя особа - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання свого представника не направив. Начальник відділу до суду направила листа з проханням розглядати справи за відсутності представника Відділу, з вимогами згодні.
Третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно.
Цивільна справа розглядається в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Вислухавши вступне слово позивача, його представника, показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , актовий запис про народження складений Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 2 (а.с. 6,35-36). В графі «мати» вказана - ОСОБА_2 , в графі «батько» - ОСОБА_10 . Вказане також підтверджується копією актового запису про народження від 26 березня 2019 року №2 (а.с. 37)
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , актовий запис про народження складений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за № 159 (а.с. 7, 54-55). В графі «мати» вказана - ОСОБА_2 , в графі «батько» - ОСОБА_10 . Вказане також підтверджується копією актового запису про народження від 12 березня 2015 року №159 (а.с. 53)
З огляду на довідку виконавчого комітету Галицинівської сільської ради від 24 липня 2020 року №841 ОСОБА_1 з 2008 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але не зареєстрований (а.с. 4).
Аналогічні відомості надані сільською радою стосовно ОСОБА_2 , довідка Галицинівської сільської ради від 27 липня 2020 року № 844 (а.с. 5).
Факт постійного проживання на території України позивача також підтверджується довідкою Малахівської ЗОШ І-ІІ ступенів Березанського району Миколаївської області, у якій позивач навчався у період з 30 серпня 1993 року по 25 травня 1998 року (а.с. 9).
Крім цього, рішенням Березанського районного суду Миколаївської області 30 червня 2005 року встановлено факт постійного безперервного проживання на законних підставах на території України ОСОБА_1 з червня 1991 року по дату ухвалення рішення (а.с. 24).
З огляду на надану інформацію Департаменту освіти та науки Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчалася в Лупаревській ЗОШ І-ІІІ ступенів у період з 01 вересня 2018 року по 01 жовтня 2020 року. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала Лупаревський дошкільний навчальний заклад «Золота рибка» у період з 23 серпня 2017 року до 12 березня 2020 року (а.с. 131).
Вказане підтверджує посилання позивача щодо проживання його, відповідачки та дітей на території Лупаревської сільської ради.
З огляду на відомості надані Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01 січня 2020 року по 13 липня 2021 року громадянами України: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в базі даних не виявлено (а.с. 124, 127).
З чого слід дійти висновку, що відповідачка разом з дітьми знаходиться на території України.
Відповідно до вимог статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно з частиною 4 статті 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу.
З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
03 грудня 2020 року за клопотанням позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу про що судом постановлено відповідну ухвалу (а.с. 59-60). Справу направлено до експертної установи.
Водночас, 18 березня 2021 року на адресу суду вказана цивільна справа була повернута та повідомлено про неможливість проведення експертизи через неявку відповідачки та дітей до експертної установи для відбору біологічного матеріалу для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
22 березня 2021 року провадження у справі було поновлено.
Відсутність висновку експерта за результатом судово-генетичної експертизи певним чином перешкоджає суду зробити категоричний висновок.
Разом з тим, висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
За такого суд не позбавлений можливості вирішити спір на підставі інших, досліджених в судовому засіданні, доказів.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Свідки - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , допитані в судовому засіданні, підтвердили факт спільного проживання сторін, ведення спільного господарства, проживання однією сім`єю та народження дітей під час спільного проживання позивача та відповідчки. Вказали, що ні у позивача, ні у відповідачки до весілля не було дітей. ОСОБА_1 піклувався про дітей, займався їх вихованням, забезпечував всім необхідним. Сумнівів стосовно того, що позивач є біологічним батьком дітей, не виникало.
Аналогічні письмові пояснення надали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що засвідчені старостою сіл Лимани та Лупареве Галицинівської сільської ради Миколаївської області.
Також в якості доказу надані фото, на яких зображений позивач разом з відповідачкою та дітьми, а також DVD диск на якому міститься відеозапис весільного обряду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 106). У зображених на фото особах, допитані в судовому засіданні свідки упізнали позивача, відповідачку та дітей.
Тобто, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відповідачка ОСОБА_2 спільно проживала з позивачем, вела спільне господарство, разом виховувала дітей.
Перевіривши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що позивач визнавав своє батьківство, займався вихованням малолітніх дітей, утримував їх і бажає у подальшому приймати участь у їх вихованні, а тому визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідає інтересам малолітніх дітей.
Відповідачка в свою чергу, не надала жодних переконливих доказів на спростування доводів позивача та наданих ним доказів.
Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.
Таким чином, вимоги щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню.
Обставини, які спростовують позовну заяву ОСОБА_1 , в ході судового розгляду справи не встановлені.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням роз`яснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , особу без громадянства, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України.
Внести зміни до актового запису № 159 від 12 березня 2015 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, зазначивши у ньому батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , особу без громадянства.
Внести зміни до актового запису №2 від 26 березня 2019 року, про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зазначивши у ньому батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , особу без громадянства.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адреса: АДРЕСА_1 , особа без громадянства;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),адреса: пр. Богоявленський, 340/2, м. Миколаїв ;

третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: вул. Океанівська, 1-А, м. Миколаїв, .

Повний текст рішення складений та підписаний 04 січня 2022 року.

Суддя В.В. Полішко