КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5435/2022
справа № 756/1553/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіній В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Віданової Олени Василівни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року, постановлене суддею Луценком О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року позивачОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.

В обґрунтування позову вказувала, що 27.03.2008 року відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк", правонаступником якого є акціонерне товариство "Універсал банк" (далі -АТ "Універсал Банк"), та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL 3188, відповідно до умов якого банком надано позивачеві кредит у сумі 30 000,00 доларів США на строк 12 місяців. Процентна ставка за користування кредитом становила 22,50 % річних.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПП « Оптуніком» на користь ПАТ « Універсал банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 37 725 доларів США 93 цента, що еквівалентні по курсу НБУ 300 739,80грн. та судовий збір в розмірі 1820 грн., всього 302 559,80 грн.

30.04.2021 року між АТ « Універсал банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, тому ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № BL 3188 від 27.03.2008року.

На початку грудня 2013 року позивачці надійшов лист від відповідача, в якому повідомлено про наявну можливість врегулювати заборгованість без застосування примусових заходів при умові сплати узгодженої з Банком суми коштів на поточний рахунок позивача, заборгованість буде вважатися врегульованою, а позивач отримає Акт при припинення зобов`язань. Позивачка звернулася до банку та отримала пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором, в якій банк запропонував з метою уникнення примусового стягнення сплатити в строк до 22.11.2016 року суму 130859,03 гривень, після чого решта заборгованості за кредитним договором буде вважатися врегульованою. Зазначена пропозиція була підписана сторонами. Разом з тим, у пропозиції зазначено: «У випадку здійснення зазначених платежів у встановлений термін, вам буде надано Акт прощення боргу». Позивачка добросовісно виконала умови пропозиції та в термін до 22.11.2016 року внесла 180 638,39грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

За таких обставин позивач просив суд визнати зобов`язання позивача за кредитним договором № BL 3188 від 27.03.2008 року припиненим з 22 листопада 2016 року та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 20.01.2022 року Віданова О.В. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позивні вимоги, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що підписанням пропозиції 2 фактично сторони уклали договір про припинення зобов`язань за домовленістю. Позивач сплатила у вказаний в пропозиції строк зазначену суму в повному обсязі, отже мала законне право розраховувати на виконання умов договору з боку відповідача, тобто врегулювання решти заборгованості та надання Акту про припинення зобов`язань.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Віданова О.В. в режимі відео конференції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, у відзиві на апеляційну скаргу п.3 просили розглядати справу за відсутності їх представника.( а.с.193 зв.)

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 27.03.2008 року відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк", правонаступником якого є акціонерне товариство "Унверсал банк" (далі -АТ "Універсал Банк"), та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL 3188, відповідно до умов якого банком надано позивачеві кредит у сумі 30 000,00 доларів США на строк 12 місяців. Процентна ставка за користування кредитом становила 22,50 % річних.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПП « Оптуніком» на користь ПАТ « Універсал банк» заборгованість по кредитномудоговору в сумі 37 725 доларів США 93 цента, що еквівалентні по курсу НБУ 300739,80грн. та судовий збір в розмірі 1820 грн., всього 302 559,80грн.

30.04.2021року між АТ « Універсал банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, тому ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № BL 3188 від 27.03.2008року.

Судом встановлено, що Універсал Банк після постановлення рішення суду звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією щодо врегулювання заборгованості.( а.с.23)

Позивачка звернулася до банку та отримала пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором, в якій банк запропонував з метою уникнення примусового стягнення сплатити в строк до 22.11.2016 року суму 130859,03 гривень, після чого решта заборгованості за кредитним договором буде вважатися врегульованою. Зазначена пропозиція була підписана сторонами.

За умовами пропозиції - в разі оплати 130859,03 гривень на рахунок НОМЕР_1 у строк до 22 листопада 2016 року в ПАТ «УніверсалБанк» решта заборгованості за кредитним договором буде вважатись врегульованою. Оплату боргу необхідно здійснювати щомісячно. Разом з тим, у пропозиції зазначено: «У випадку здійснення зазначених платежів у встановлений термін, вам буде надано Акт прощення боргу».

Позивачка добросовісно виконала умови пропозиції та в термін до 22.11.2016 року. внесла 180638,39грн., що підтверджується відповідними квитанціями.( а.с.27-57).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів про виконання зобов`язань, а саме Акту прощення боргу, або довідки про відсутність заборгованості. Також відмовив з підстав перебігу строку позовної давності.

Колегія суддів , дослідивши обставини справи, прийшла до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи , прийшов до висновку, який не відповідає обставинам справи, з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору .

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною(ч. 1 статті 638 ЦК України).

Відповідно до ст.. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами кредитного договору підписано угоду по врегулюванню заборгованості. Угода підписана на бланку АТ «Універсалбанку» , умови додаткової угоди по врегулюванню заборгованості, викладені самим банком, сторони погодили істотні умови угоди, а саме предмет договору, строк виконання та суму додаткової угоди, а також наслідки виконання угоди ( а.с.24).

Заперечення відповідача в тій частині, що в угоді не зазначена дата укладання цієї угоди, не може бути прийнята судом, оскільки в угоді вказана дата виконання зазначеної угоди, що є істотною умовою, а саме 22 листопада 2016 року, та сума, яка підлягає сплаті.

Судом встановлено, що позивач виконала умови договору.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надала доказів виконання умов додаткової угоди, оскільки позивач надала квитанції, які свідчать про виконання умов договору врегулювання заборгованості.

Однак, банк із свого боку, не заперечуючи факт внесення позивачем суми до обумовленої сторонами дати, не виконав вимоги угоди, відмовив у підписанні Акту прощення боргу, посилаючись на те, що оплати не вносилися на щомісячній основі до вказаних дат, зазначених в пропозиції ( а.с.25)

Разом із тим вбачається, що в підписаній сторонами угоді не було зазначено конкретних дат та сум внесення заборгованості , а лише вказано, що загальна сума повинна бути внесена щомісячними платежами в розмірі 130859,03 гривень до 22 листопада 2016 року.

Позивач , як вбачається із наданих нею квитанцій, щомісячно вносила платежі в рахунок погашення суми, а до 22 листопада 2016 року сплатила 180 638,39грн., тобто виконала всі істотні умови додаткової угоди, яку запропонував сам банк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зобов`язання ОСОБА_2 перед банком повинні бути визнані припиненими.

Відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки вона з 2016 року по лютий 2021 року не зверталася до суду за захистом свого права.

Суд першої інстанції , відмовляючи в задоволенні позовних вимог по суті спору, послався також на пропуск позивачем строку позовної давності, що суперечить вимогам чинного законодавства. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем права позивача, то слід вирішити питання застосування строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що , виконавши вимоги додаткової угоди , позивач вважала, що їй прощено борг і претензій банк до неї не має.

Із матеріалів справи вбачається, що ні з 2011 року , ні з 2016 року банк не звертав до виконання виконавчий лист за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2011 суду.

Оболонським відділом ВДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві 03.07.2018 року було відкрито виконавче провадження і лише з цього часу позивач дізналася, що її право банком порушено і у лютому 2021 року звернулася до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом.

Відповідно до ст.. 261 ЦК України Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За таких обставин колегія суддів вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки вона довідалася про порушення свого права лише у липні 2018 року , а до суду звернулася у лютому 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Віданової Олени Василівни в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором № BL 3188 від 27 березня 2008 року припиненим з 22 листопада 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, однак, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днівз дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: