Справа № 694/2410/21
провадження № 2/694/28/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20.07.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 200 000 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Звенигородського районного суду від 10.09.2020 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України (доведення до самогубства) та призначено покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. Позивача ОСОБА_1 було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки вона є матір`ю ОСОБА_3 , смерть якої настала внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що внаслідок смерті своєї доньки вона зазнала тяжких душевних переживань та страждань, а тому просить захистити її право шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому просив відмовити в його задоволенні повністю. Вказав на те, що не визнає себе винним у смерті ОСОБА_3 , оскільки не доводив її до самогубства своїми діями. Між ними часто виникали сварки на ґрунті ревнощів та відсутності коштів, однак він навіть не міг уявити, що дружина покінчить життя самогубством. Також зазначив, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди. Надав суду копії квитанцій про сплату коштів на користь ОСОБА_1 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 22.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

11.07.2022 року представник позивача адвокат Бабенко Р.В. подав заяву про розгляд справи без участі позивача. Позов підтримав у повному обсязі. Також відмовився від заявленого при поданні позову клопотання про призначення експертизи.

12.07.2022 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Згідно вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.09.2020 року ОСОБА_2 з жовтня 2018 року, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , проживаючи спільно, систематично принижував її людську гідність, що виражалось в постійних образах, висловленні в її сторону нецензурних слів, зверхньому ставленні, а також систематично жорстоко поводився з нею, що виражалось у неодноразовому нанесенні побоїв, які завдали фізичних і психічних страждань ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи ображеною такими діями ОСОБА_2 , а також не витримавши систематичного приниження людської гідності, жорстокого поводження з нею, ОСОБА_3 вирішила покінчити життя самогубством через повішання. З метою доведення свого замислу до кінця, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 взяла пояс від халата, який прив`язала до дерев`яної драбини у вигляді петлі, наділа його собі на шию та здійснила повішання (а.с. 8-10).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 27 років в с. Озірна Звенигородського району (а.с. 24).

Позивач ОСОБА_1 була визнана потерпілою в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , оскільки є матір`ю померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану щодо зміни прізвища ОСОБА_3 (а.с. 12-13, 14-15, 16).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічне роз`яснення щодо визначення розміру моральної шкоди міститься і в п. 9 постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

При цьому в п. 4 вказаної постанови зазначається, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 1168 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Оскільки нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, має бути визначений судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Одночасно суд враховує, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії»), а також в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28.03.2007, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст.32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

В своїй постанові від 29.11.2019 Верховний Суд у справі № 213/4098/18 (провадження № 61-14398св19) констатував, що встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , суд враховує обставини справи та характер заподіяних позивачу моральних страждань; ступінь вини відповідача у завданні шкоди; обсяг та глибину душевних, психічних переживань позивача у зв`язку зі смертю близької людини.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути на її користь 200 000 грн., однак не вказала, з яких міркувань вона виходила, визначаючи такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Враховуючи те, що внаслідок смерті доньки у ОСОБА_1 погіршився загальний психологічний стан, оскільки вона пережила нервові потрясіння та душевні страждання, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що справедливою компенсацією моральних страждань позивача за встановлених обставин буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позову в сумі 2000 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. В підтвердження понесених витрат надано Договір про надання правничої допомоги від 06.09.2021 року, розрахунок вартості наданих послуг та квитанцію про їх оплату. Відтак половина вказаної суми, а саме 1500 грн., підлягає стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 16, 23 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 2,4,12,13,76-78, 82, 141, 258-268, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) 100 000 (сто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) понесені судові витрати, а саме 1000,00 грн. судового збору та 1500,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 20.07.2022.

Суддя Д.І.Сакун