Провадження № 2/161/750/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Шульгана О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Свій позов мотивує тим, що 05.09.2019 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_1 , від якого у них є дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що після розірвання шлюбу дочка проживає з матір`ю і з того часу у них постійно виникають конфлікти з приводу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Всі його намагання врегулювати даний спір призводять лише до сварок, оскільки відповідач перешкоджає йому бачитись з дитиною, штучно створює обставини, через які він не може цього робити.

Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №863-3 від 20.10.2021 року йому було визначено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитино, але відповідач рішення міської ради не виконує, досягти з нею домовленості про побачення з дитиною не вдається.

У зв`язку з чим, просить визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, а саме: кожного першого тижня місяця з 19.00 год у п`ятницю з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком о 19.00 год. у неділю, з правом переміщення дитини з батьком по території України; десять днів влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях. При цьому, не заперечили проти побачення з дитиною три рази протягом тижня в будні дні.

Представник третьої особи - служби у справах дітей просив при вирішенні справи врахувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.10.2021 року про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10) та сторонами не оспорюється.

Також з`ясовано, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2019 року.

Як встановлено в судовому засіданні між батьками дитини після розлучення склались неприязні відносини, які потягли за собою суперечки щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В судовому засіданні з пояснень позивача та інших матеріалів справи з`ясовано, що матір`ю дитини чиняться перешкоди у вільному спілкуванні з неповнолітньою донькою.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Луцької міської ради №863-1 від 20.10.2021 року визначено ОСОБА_4 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та запропоновано певні дні й години для побачень і спілкувань (а.с. 11).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між ними виникли непорозуміння з цього приводу та перешкоджання з боку матері, то суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_4 , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 .

А тому, враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самої дитини, суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітньою дочкою, але в обмежений час і слід встановити відповідні дні та години для цього.

Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів та місць для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 19, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_4 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- три дні на тиждень за домовленістю між батьками з 18.00 год. до 21.00 год. з обов`язковим дотриманням дитиною режиму відвідування навчально-виховних закладів, гуртків, секцій, тощо;

- кожного першого тижня місяця з 10 години суботи з поверненням дитини до матері в неділю до 19 години з правом переміщення дитини з батьком по території Луцького району, а за межі району - за домовленістю і за погодженням з матір`ю дитини;

- десять днів протягом року для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 11 липня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк