Справа № 522/30/22
Провадження № 2/522/5/22
У Х В А Л А

10 січня 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 до Виробничого підрозділу «Одеська об`єднана дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про незаконне відсторонення від роботи, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

04 січня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Виробничого підрозділу «Одеська об`єднана дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про незаконне відсторонення від роботи, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Так, позивач у своєму позові просить:

Встановити факт порушення відповідачем вимог Конституції України щодо права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується;

Поновити позивача на роботі на посаді чергової по залізничній станції Одеса-Застава І у виробничому підрозділі «Одеська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»;

Сплатити заробіток за час вимушеного прогулу з причини незаконного відсторонення, починаючи з 20 грудня 2021 року по день постановления рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом цієї норми Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за вимогами, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги: 1) визнання факту порушення її прав; 2) поновлення на роботі; 3) зобов`язання виплатити середньомісячну заробітну плату за час відсторонення від роботи.

Слід звернути увагу позивача на те, що за змістом норм КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Відсторонення ж від роботи по своїй суті є лише призупиненням виконання працівником своїх трудових обов`язків з відповідними наслідками по оплаті праці та інших трудових гарантій, а не звільнення з роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.

Відтак, поняття відсторонення від роботи не є тотожним поняттю звільнення з роботи, тому вимога про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст.5 Закону України "Про судовий збір", пільг.

Водночас, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку, в тому числі, за час відсторонення, під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2 481,00 гривень.

Таким чином, за вимогу про стягнення середнього заробітку, яка є вимогою майнового характеру, позивачу належить сплатити 992,40 гривень судового збору.

Так само 992,40 грн. підлягають сплаті за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, доказів сплати судового до суду не надано, так само не надано доказів того, що позивач звільнена від сплати судового збору.

Судовий збір сплачується за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015758

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Приморський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Окрім цього, згідно із ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте всупереч наведеним вимогам та з урахуванням вищенаведених роз`яснень щодо понять відсторонення від роботи і звільнення з роботи позовна заява стосовно вимоги про поновлення позивача на роботі не містить належного обґрунтування існування обставин, з якими закон пов`язує заявлення цієї вимоги.

Отже, на підставі вище викладеного судом встановлено не дотримання позивачем вимог п.5 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України.

При цьому, всупереч положенням ч.3 п. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу слід зазначити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також, згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства подані позивачем письмові докази належним чином не засвідчені в порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

З огляду на викладене, позивачем не надано копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів, а тому оформлена та подана до суду позовна заява не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі позову.

Крім того, з огляду на положення п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд наголошує, що вимоги про встановлення факту розглядаються судом у порядку передбаченому ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України, а тому позивачу слід визначитись належним чином з позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Зазначений строк не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суд вважає необхідним залишити цивільний позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, та роз`яснює, що недоліки повинні бути усунуті шляхом надання до суду належним чином оформленого позову (не уточненого, не виправленого), а саме позову оформленого відповідно до вимог статей 175, 177 ЦПК України та доказів сплати судового збору.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 175, 177 ЦПК України, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,184, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виробничого підрозділу «Одеська об`єднана дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про незаконне відсторонення від роботи, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Косіцина В.В.