РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2654/21

Провадження № 2/293/260/2022

07 липня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання забрати неякісний товар, стягнення коштів за неякісний товар, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 вивезти браковану гранітну плитку розмірами 80-60-3 см з будинковолодіння в АДРЕСА_1 в кількості 44 шт.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 37440 грн. за браковані гранітні плити розміром 80-60-3 см в кількості 44 шт. та 5500 грн. за послуги доставки плитки автоперевізником.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 12.12.2018 позивач придбала у відповідача гранітну плитку на суму 60400 грн. Плитка доставлена за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 . Вся плитка була без дефектів, добре та дбайливо упакована. Пізніше, 06.02.2019 позивач придбала ще 103 кв.м. такої плитки на суму 82400 грн. Друга партія плитки була також добре запакована, тому позивач її не перевіряла. В травні 2019 року майстри почали встановлювати плитку та виявили, що частина плитки розколота та має інші недоліки. Так, з 103 кв.м. плитки 83 штук були тріснуті та 80% відсотків мали відхилення від норми. Позивач домовилася про обмін бракованої плитки. В кінці серпня 2019 найнятий позивачем перевізник ОСОБА_3 відвіз відповідачу браковану плитку (83 шт.) та привіз позивачу на заміну іншу плитку. 24.08.2019 позивачу привезли плитку, якою замінили браковану партію від 06.02.2019, але її було всього (79 шт.), а частина плитки розбита. В листопаді 2019 року позивач надіслала відповідачу претензію. Проте, відповідач на вимоги позивача забрати розбиту плитку, замінити її та повернути кошти не реагує, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду для захисту своїх прав та інтересів.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.41-42).

2.2. 26.01.2022 на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2021 позивачем подано позовну заяву з додатками (а.с.44, 45-48).

2.3. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до виконавчого органу Черняхівської селищної ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.50).

2.4. Відповідно до відповіді, яка надійшла з Черняхівської селищної ради 03.02.2021, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.51).

2.5. 04.02.2022 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/2654/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 березня 2022 року (а.с.54-56).

2.6. 01.03.2022 представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутності (а.с.61).

2.7. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи неодноразово відкладався: 03.03.2022 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 28.03.2022 (а.с.62), 28.03.2022 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 27.04.2022 (а.с.69), 27.04.2022 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 31.05.2022 (а.с.79), 31.05.2022 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 07.07.2022 (а.с. 94-96).

2.8. 05.07.2022 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що в лютому 2019 року позивач придбала у нього партію плитки в кількості 103 кв.м., яку особисто оглянула і була присутня при завантаженні. В травні 2019 року відповідач на вимогу позивача замінив нібито неякісну плитку, хоча насправді відправляв належно запакований і якісний товар, оплатив вартість повернення плитки та половину вартості доставки. При завантаженні плитки в серпні 2019 року перевізник завантажив плитку в задню частину причіпу, хоча його попереджали, що так плитка може пошкодитись. Крім того, водій ОСОБА_3 в звіті зазначив, що плитку отримав від ТОВ Граніт України. Зазначає, що в справі відсутні докази звернення позивача до відповідача з претензією, щодо явки відповідача або уповноваженого представника для складання акту приймання товару за якістю, доказів надання відповідачем згоди на одностороннє приймання товару позивачкою не надано.

2.9. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

2.10. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 з 06.02.2017 до 12.02.2019 був зареєстрований як фізична особа-підприємець за видом діяльності 23.70 «Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю» (а.с.12-14).

3.2. 12 грудня 2018 року позивач придбала у відповідача ФОП ОСОБА_2 гранітну плитку в кількості 80 штук, вартістю 62400 грн, про що свідчить копія накладної № 42 від 12 грудня 2018 року (а.с. 9).

3.4. 06 лютого 2019 року позивач придбала у відповідача ФОП ОСОБА_2 гранітну плитку в кількості 103 штуки, вартістю 82400 грн, про що свідчить копія накладної № 11 від 06 лютого 2019 року (а.с. 11).

3.5. З посиланням на придбання товару неналежною якості, позивач 07 листопада 2019 року звернулась до особи на ім`я ОСОБА_5 (інші відомості про адресата відсутні) з вимогами про відшкодування витрат на зарізання некаліброваних плит, а також 8000 грн. за завдані збитки, пов`язані з незручностями через те, що не вдалося встановити плити (за відсутності якісних плит) (а.с.23).

3.6. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є перевізником, неодноразово допомагав позивачу з перевезенням гранітної плитки. Під час завантаження гранітної плитки у лютому 2019 року при прийнятті товару у смт. Черняхів була присутня позивач. Отриманий товар він розвантажив біля будинку позивача у м. Чернівці, відповідача не викликали на розвантаження гранітної плитки. Пояснив, що 23.08.2019 під час заміни гранітної плитки виявив поломані деякі піддони, розламану плитку, це він фотографував на місці завантаження, позивач приймала товар у м.Чернівці, відповідача тоді не було, його не викликали для складання актів.

3.7. Свідок ОСОБА_6 пояснив, що з лютого 2018 року з ОСОБА_2 він займався різанням гранітної плитки. Від позивача він отримав замовлення на порізку гранітної плитки. Перший раз у грудні 2018 року позивач замовила та оплатила 80 кв.м. гранітної плитки, другий раз у лютому 2019 року позивач замовила та оплатила 103 кв.м. гранітної плитки. Позивач була двічі присутня при огляді плитки перед її завантаженням у смт. Черняхів, будь-яких заперечень щодо якості товару не було. Через декілька місяців після отримання другого замовлення гранітної плитки, позивач повідомила, що частина плитки бракована, попросила відправити їй нову плитку. Третій раз, у серпні 2019 року, за плиткою приїхав лише водій, гранітну плитку за вказівкою водія завантажили на задню частину автомобіля, ніяких пошкоджень вона не мала, водій ніяких документів не просив, накладної на останній товар не оформляли.

3.8. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до нього, щоб купити гранітну плитку, замовила 80 кв.м. На початку грудня 2018 року позивач приїхала разом з укладчиком плитки в смт. Черняхів, перевірила, оплатила та забрала всю замовлену гранітну плитку без зауважень. В лютому 2019 року позивач знову замовила у нього гранітну плитку, знову сама приїхала за плиткою в смт. Черняхів, перевірила, оплатила та забрала її без зауважень. ОСОБА_2 двічі виписував накладні. Однак, у травні 2019 року позивач звернулася до нього, щоб замінити дефекти, виявлені в плитці. В подальшому позивачу віддали 110 плиток, все було належним чином запаковано, пошкоджень на плитці не було, документи на гранітну плитку не виписувались, приймання плитки здійснювалось без участі відправників.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

4.2. Частиною другою статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

4.3. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

4.4. Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

4.5. Згідно статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, проданого під час його транспортування, переходить до покупця з моменту укладення договору купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором або звичаями ділового обороту. Умова договору купівлі-продажу про те, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту здачі товару першому перевізникові, на вимогу покупця може бути визнана судом недійсною, якщо в момент укладення договору продавець знав або міг знати, що товар втрачено або пошкоджено, але не повідомив про це покупця.

4.6. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №331/5054/15-ц.

5.2. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини: позивач оплатила вартість товару 12.12.2018 та 06.02.2019, а відповідач передав визначений у накладних товар позивачеві.

5.3. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

5.4. Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

5.5. Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

5.6. За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

5.8. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

5.9. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

5.10. Встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього. Саме така правова позиція щодо застосування відповідних норм матеріального права була висловлена у постанові КЦС ВС від 07 липня 2021 року у справі № 591/2641/20 (провадження № 61-17724св20).

5.11. Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві.

5.12. Позивач стверджує, що недоліки у придбаній гранітній плитці були виявлені у травні 2019 року, були очевидними, а саме частина плитки була тріснута.

5.13. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду сім фотознімків із зображенням плитки з дефектами. Однак, з наданих фотознімків суд позбавлений можливості встановити де саме, коли були вони зроблені, а також з`ясувати походження зображеної гранітної плитки та достеменно встановити факт її виготовлення саме ФОП ОСОБА_2 . Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, висновків експерта, на підтвердження того, що 83 гранітні плитки були тріснуті та 80% відсотків гранітної плитки мали відхилення від норми.

5.14. У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з пропозицією щодо явки відповідача або уповноваженого представника для складання акту приймання товару за якістю, доказів надання згоди відповідача на одностороннє приймання товару позивачем не надано.

5.15. Позивач стверджує, що недоліки були виявлені позивачем через 3 місяці після передання їй придбаної у лютому 2019 року плитки і транспортування її власними силами до місця свого проживання. Однак, належних і допустимих доказів того, що недоліки товару виникли до передання його перевізникові, позивач суду не надав.

5.16. Позивачем не зазначено об`єктивних причин неможливості виявлення та повідомлення продавця про недоліки в момент отримання товару від перевізника, остання мала законні права в повній мірі перевірити товар засвідчити його якість, а вже потім отримувати його, не бажання позивача здійснити перевірку не є доказом вини відповідача, позивач мав право відмовитись від договору купівлі-продажу, до моменту отримання товару, у випадку порушення відповідачем його прав.

5.17. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 вивезти браковану гранітну плитку розмірами 80-60-3 см з будинковолодіння в АДРЕСА_1 в кількості 44 шт., стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 37440 грн. за браковані гранітні плити розміром 80-60-3 см в кількості 44 шт. та 5500 грн. за послуги доставки плитки автоперевізником, - є безпідставними, а отже задоволенню не підлягають.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню відповідачкою понесені позивачем судові витрати у зв`язку з відмовою судом в задоволенні її позову.

Керуючись ст.ст. 89, 141, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Повне рішення складено та підписано 12.07.2022.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ