Справа №: 343/2492/21
Провадження №: 2/0343/23/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря судового засідання - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №64.

Неповнолітню дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею.

Залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - ОСОБА_1 .

Судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, залишити за нею.

Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.1996 між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №64.

З відповідачем мають трьох спільних дітей, а саме двох повнолітніх синів:- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також неповнолітню дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту укладення шлюбу їх сімейні стосунки були досить сприятливі. Однак згодом її чоловік захворів, самостійно він не в змозі був пересуватись. Вона доглядала його кілька років.

Після того як її чоловік став самостійно пересуватись, він почав систематично виявляти до неї агресію, звинувачував її у аморальній поведінці, висловлював безпідставні ревнощі, в результаті часто між ними виникали суперечки та сварки, які супроводжувались агресивною поведінкою з боку її чоловіка. У такім стані він неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, ображав її нецензурними словами.

Всі її прохання змінити своє ставлення до сімейного життя виявилися безрезультатними.

Через агресивну поведінку її чоловіка вона в даний час змушена була покинути їх будинок з їх неповнолітньою дочкою і проживати в орендованій квартирі.

Незважаючи на те, що офіційно вони з відповідачем ще перебувають у шлюбі, постійні конфлікти призвели до того, що вони втратили інтерес один де другого. Сімейні конфлікти спричиняють у неї сильні душевні хвилювання, які негативно впливають на стан її здоров`я.

Впевнена, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, тому це лише погіршить стан її здоров`я та відносин з відповідачем і продовжить їх перебіг у часі.

Щодо розподілу спільного майна на даний час спору немає.

Позивачка ОСОБА_1 , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об`ємі, не заперечив проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечать Закону, не порушує права, свободи та інтересів інших осіб.

Cуд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 27 квітня 1996 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №64. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " ОСОБА_2 ", дружини " ОСОБА_1 ".

У сторін на утриманні перебуває неповнолітня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.8).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, на момент розгляду справи, донька подружжя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла чотирнадцяти років , вона вправі визначати місце свого проживання самостійно.

А тому в частині позовних вимог щодо залишення неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час розгляду справи досягла 14-річного віку, на проживання з позивачкою слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити частково .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 квітня 1996 року Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №64- розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити " ОСОБА_1 ".

В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя: