Справа № 466/4439/22
Провадження № 2-о/466/128/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ЛАНЬ М.О.

заявниця ОСОБА_1

представник заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Крамар А.О., звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав своєму колишньому цивільному чоловікові ОСОБА_4 строком на шість місяців, а саме просить:

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань менше ніж 100 м до місця спільного проживання (перебування) заявниці та її дитини, що за адресою: АДРЕСА_1 ; місця навчання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 Заклад дитячої освіти № 8; майбутнього офіційного місця працевлаштування заявниці; інших місць частого відвідування заявниці та її дитини, зокрема місця реєстрації матері заявниці, ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_4 та місяця реєстрації її батьків , що за адресою: АДРЕСА_5 ;

- заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі.

28 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Від цього шлюбу у них є малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ще будучи в шлюбних відносинах, кривдник ОСОБА_4 систематично ображав та принижував постраждалу ОСОБА_3 . Після народження сина стосунки не покращились. Колишній чоловік часто приходив додому у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався ненормативною лексикою, кричав на заявницю, ображав та принижував її в присутності малолітньої дитини, що, у свою чергу, негативно вплинуло на психічний та емоційний стан ОСОБА_3 та емоційний стан їх малолітнього сина. Незважаючи на те, що шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвані, колишній чоловік не припиняє чинити психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини.

Як наслідок, 21.10.2021 року ОСОБА_3 звернулась у правоохоронні органи з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка, що полягали у словесних образах та приниженні. На місці виклику ОСОБА_3 склала заяву про вчинення щодо неї домашнього насильства. Цього ж дня ОСОБА_3 звернулась до відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про видачу термінового заборонного припису та вимогою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності згідно зі ст. 173-2 КУпАП. Вказане звернення ОСОБА_3 зареєстровано в ITC ІПНП № 26783 від 21.10.2021 року.

22.10.2021 року ОСОБА_3 повторно звернулась у правоохоронні органи з приводу неправомірної поведінки її колишнього чоловіка, що виявились у привселюдних погрозах під час прогулянки постраждалої з дитиною та насильницьких спробах відібрати дитину від матері. Вказане звернення ОСОБА_3 зареєстровано в ITC ІПНП за № 29351 від 22.11.2021 року.

Щодо звернення від 21.10.2021 року, відомо, що ОСОБА_4 було запрошено у відділ поліції та проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення протиправної поведінки в майбутньому та наголошено на відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Щодо звернення ОСОБА_3 від 22.11.2021 року зареєстрованого в ITC ІПНП за № 29351, відомо, що таке скеровано у відділ поліції № 3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для опитування ОСОБА_4 за місцем проживання, оскільки останній на запрошення прийти у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області категорично відмовився. Дану інформацію надано адвокату Крамар А.О. у відповідь на адвокатський запит.

Втретє ОСОБА_3 звернулась до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо ОСОБА_4 19.01.2022 року та повідомила, що її колишній чоловік погрожує їй фізичною розправою, ображає нецензурною лайкою. Ці події відбулись під час літургії в УГКЦ св. Андрія Первозванного за адресою: АДРЕСА_6 . ОСОБА_4 підстеріг колишню дружину та почав штовхати, застосовував ненормативну лексику, залякував в присутності багатьох свідків. Ображав маму заявниці ОСОБА_6 .

16.05.2022 року ОСОБА_3 знову звернулась до ВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо свого колишнього чоловіка, ОСОБА_4 , який погрожував їй фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою.

Через місяць, а саме 16.06.2022р. ОСОБА_3 в черговий раз звернулась до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 . У цей день ОСОБА_4 перестрів її з дитиною на вулиці, яку насильно почав відбирати, знову висловлювався нецензурною лексикою, шарпав, не давав проходу, погрожував забрати дитину від моєї клієнтки, залякував.

ОСОБА_4 своєї поведінки не змінює, продовжує переслідувати ОСОБА_3 , що є нестерпним для постраждалої. У зв`язку з такими обставинами, змушена звернутись до суду з проханням видати обмежувальний припис.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві обставинам. Просила її заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Крамар А.О. підтримала вимоги, викладені в заяві, та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явивсь, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду заяви.

Заслухавши пояснення заявниці,представника заявниці, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Судом встановлено, що постраждала ОСОБА_3 та кривдник ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

28 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Від цього шлюбу у них є малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою №45961 про реєстрацію місця проживання особи.

Будучи в шлюбних відносинах, ОСОБА_4 систематично ображав та принижував постраждалу ОСОБА_3 , погрожував їй, чинив психологічний тиск та інші подібні протиправні дії. У зв`язку з цим ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом про розірвання шлюбу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені ще 07.06.2021 року. Незважаючи на те, що розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній продовжує чинити психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_3 п`ять разів зверталась в правоохоронні органи з приводу неправомірних дій ОСОБА_4 , що спрямовані на приниження її честі та гідності, завдання їй фізичного та душевного болю, що призвело до порушення психічного та емоційного стану постраждалої.

Представник заявниці в підтвердження фактів звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів долучила лист-відповідь на адвокатський запит від 25.12.2021 року з приводу розгляду заяв ОСОБА_3 від 21.11.2021 року та 22.11.2021 року. Крім цього, долучила копії талонів-повідомлення:факт звернення ОСОБА_3 в поліцію 19.01.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України за №1237 та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №1237 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію; Факт звернення ОСОБА_3 в поліцію 16.05.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України № 7391 від 16.05.2022 року та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №7391 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію; Факт звернення ОСОБА_3 в поліцію 16.05.2022 року зареєстровано в ITC ІПНП України № 9755 від 16.06.2022 року та підтверджується копією талону-повідомлення єдиного обліку №9755 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Незважаючи на звернення в правоохоронні органи, ОСОБА_4 своєї поведінки не змінював, продовжував переслідувати ОСОБА_3 в місцях її частого перебування.

В судовому засіданні було допитано свідка матір заявниці ОСОБА_6 , яка підтвердила факти агресивної поведінки ОСОБА_4 щодо її доньки ОСОБА_3 , вказала на те, що ОСОБА_4 погано ставився до її доньки, був ініціатором скандалів і сварок. Зокрема, мати заявниці підтвердила конфлікт, який влаштував ОСОБА_4 19.01.2022р. під час літургії в УГКЦ св. Андрія Первозванного за адресою: АДРЕСА_6 . Вважає таку поведінку кривдника нестерпною для ОСОБА_4 та її малолітнього сина. Також підтвердила факти звернень доньки в органи поліції із заявами про вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

Звертаючись в суд із заявою про встановлення обмежувального припису, заявниця навела ряд ризиків вчинення домашнього насильства.

Суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про необхідність застосування обмежувального припису ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_3 з метою запобігання загрозі продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, для забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів заявниці.

На думку суду доцільним є встановлення обмежувального припису тривалістю 3 місяці.

Щодо вимоги про встановлення обмежувального припису ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявницею не подано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насильства безпосереднього щодо малолітньої дитини. Відтак, у видачі обмежувального припису ОСОБА_4 стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) протягом трьох місяців:

- наближатися на відстань менше 100м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 чи інших місць часто відвідуваних ОСОБА_3 : місця навчання малолітньої дитини заявниці за адресою АДРЕСА_3 заклад дитячої освіти №8, місця реєстрації матері заявниці за адресою АДРЕСА_4 , місця проживання батьків заявниці АДРЕСА_5 ;

- вести листування та телефонні розмови з ОСОБА_3 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку чи через третіх осіб;

- особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Повідомити про прийняте рішення відповідний відділ поліції ГУ НП у Львівській області за місцем реєстрації ОСОБА_4 та Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Копію рішення негайно вручити заявниці та направити заінтересованій особі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу оголошення судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.07.2022 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська