Справа № 378/355/16-ц Головуючий 1 інстанція- Галич Ю.М.
Провадження № 22-ц/824/2910/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 січня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу виплаченого відшкодування,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивований тим, що 29 квітня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/9902764, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ІVECO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказував, що 23 вересня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «ІVECO» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Hyundai» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , якого постановою Оболонського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2014 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Розмір виплати страхового відшкодування за вказаним страховим випадком склав 49490 грн., що визначено рішенням Господарського суду м.Києва від 08 червня 2015 року по справі № 910/12079/15. На виконання рішення суду на підставі сформованого страхового акту № 1537/14/50/ЦВ04/01/2, у порядку регресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатив страхове відшкодування 49490 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

08 грудня 2015 року страховик звернувся до відповідача із листом № 2210/8 про відшкодування в порядку регресу сплачених ним коштів 49490 грн. на підставі п.38.1.1 ст.38, п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку не пізніше 3-х робочих днів з моменту ДТП. Посилаючись на відсутність реагування, просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 49490 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Європейський

- 2 -

страховий альянс» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 49490 грн. та судові витрати.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права. Скарга мотивована помилковістю висновків суду про наявність підстав для стягнення з нього в порядку регресу страхового відшкодування, оскільки вказана у п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстава регересу, пов`язана із неповідомленням водієм забезпеченого транспортного засобу страховика про страхову подію протягом 3-х робочих днів, має потягти за собою необгрунтовані виплати з боку страховика. Водночас якщо виплата була обгрунтованою, то підстави для регресу вісутні. Суд не врахував судову практику Верховного Суду України з цього приводу.

Позивач ПрАТ «Європейський страховий альянс» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позов, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 49490 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справиздійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

- 3 -

Судом встановлено, що 23 вересня 2014 рокуна вул.Луговій 2 у м.Києві сталася ДТП за участю автомобілів «ІVECO» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Hyundai» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 п.п.10.1, 34.1.3 ПДР, який перед зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем «Hyundai», що спричинило пошкодження автомобілів.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2014 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ПДР і скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Автомобіль «ІVECO» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , був застрахований у ПрАТ«Європейський страховий альянс» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що стверджується страховим полісом № АС/9902764 із терміном дії із 29 квітня 2014 року по 28 квітня 2015 року.

Повідомлення про страховий випадок подане відповідачем ОСОБА_1 21 жовтня 2014 року.

Виконуючи свої обов`язки страховика ПрАТ«Європейський страховий альянс» відповідно до рішення Господарського суду м.Києва від 08 червня 2015 року (справа № 910/12079/15) виплатив 30 жовтня 2015 року страховику потерпілого ОСОБА_2 - ПрАТ «Страхова компанія «Укрїнська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 49490 грн.

08 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із листом № 2210/8 про відшкодування в порядку регресу сплачених ним коштів 49490 грн. на підставі п.38.1.1 ст.38, п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку не пізніше 3-х робочих днів з моменту ДТП, який залишений відповідачем без реагування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки їх правомірністю.

При цьому суд виходив з того, що всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач подав повідомлення про настання страхового випадку лише 21 жовтня 2014 року, тобто з порушенням встановленого законом триденного строку, що у свою чергу є встановленою законом пдставою для відшкодування виплати в порядку регресу.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та неправильно витлумачив зміст закону.

За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на

- 4 -

час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Згідно п.33.1 ст.33 вказаного Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (підпункт 33.1.2); невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування, повідомлення про ДТП (підпункт 33.1.4).

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що хоча факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування, однак в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як винуватець ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик виплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не є підставою для стягнення проведених виплат в порядку регресу.

Вказаний обов'язок водія встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, що є визначальним.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, де відмовляючи у задоволенні заяви ПрАТ«Київський страховий дім» про перегляд судових рішень щодо відмови у стягненні в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування, Верховний Суд України зазначив, що обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП установлений законом для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Проте в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. У справі, яка переглядається, факт настання страхового випадку встановлено; відповідача як особу, винну в ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності; ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило страхове відшкодування на підставі судового рішення, оскільки ним заперечувався факт укладення договору страхування, розмір страхового відшкодування, сплачений страховиком на підставі судового рішення, не перевищує ліміту відповідальності страховика, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачами страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу.

Така правова позиція є сталою і міститься у цілому ряді постанов, зокрема: у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 та від 31 травня 2017 року с праві № 6-1613цс16, у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 208/7291/13.

- 5 -

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність у справі будь-яких доказів про те, що неповідомлення відповідачем страховика ПрАТ«Європейський страховий альянс» у встновлений законом триденний строк про страховий випадок призвело до необґрунтованих виплат з боку позивача.

Навпаки розмір виплат установлений судовим рішенням, що виключає застосування положеньп.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо регресних вимог.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п.113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Позов ПрАТ «Європейський страховий альянс» задоволенню не підлягає з огляду на його недоведеність, а саме позивачем не доведено, що внаслідок несвоєчасного повідомлення відповдіачем про настання страхового випадку, позиваем як страховиком було здійснено необґрунтовані виплати.

Доводипозивача ПрАТ «Європейський страховий альянс», викладені у відзиві, про те, що внаслідок неповідомлення відповідачем про ДТП позивач був позбавлений можливості оглянути пошкоджений транспортний засіб і визначитися із розміром відновлювального ремонту та страховою виплатою, а відтак у нього виникли необгрунтовані збитки, колегія суддів відхиляє як нелобгрунтовані.

Посилаючись на вказані обставини, позивач всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які б підтверджували, що внаслідок неповідомлення про ДТП у позивача виникли необгрунтовані виплати.

При цьому колегія суддів враховує, що у поданому ПрАТ «Європейський страховий альянс» позові про необгрунтовані виплати взагалі не йдеться і ніяких доказів з цього приводу позивачем взагалі не надано. Позивач мотивує свої вимоги виключно фактом несвоєчасного повідомлення.

Окрім того, відхиляючи вказані доводи, колегія суддів враховує, що розмір збитків 49490 грн., завданих потерпілому в ДТП, визначено рішенням Господарського суду м.Києва від 08 червня 2015 року (справа № 910/12079/15) за позовом ПрАТ «Страхова компанія

- 6 -

«Українська страхова група» до ПрАТ «Європейський страховий альянс». У межах вказаної справи судом перевірялася обгрунтованість страхової виплати, здійсненої ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь потерпілого ОСОБА_2 , в тому числі доводи ПрАТ «Європейський страховий альянс» щодо необгрунтованості цієї виплати та їх клопотання про призначення експертизи. Судом вказана сума 49490 грн. визнана доведеною та обгрунтованою, що у свою чергу спростовує послання позивача на наявність необгрунтованих виплат.

Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційній скарзі і відзиві, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, суд покладає на позивача витрати відповідача по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу виплаченого відшкодування.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2067 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: