Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/864/21
Провадження № 2/499/31/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., за участю секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

03 листопада 2021 року ОСОБА_5 (далі - також представник позивача) подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 (далі - також позивач) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - також відповідачі) про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - також спадкодавець).

Ухвалою судді від 08 листопада 2021 року позовна заява була залишена без руху, як така, що подана без урахування вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - також ЦПК, а.с.20-22).

01 грудня 2021 року представник подав до суду відповідну заяву про усунення недоліків з доданими документами та позовну заяву зі змінами, чим виконав у встановлений строк вимоги статей 175, 177 ЦПК (а.с. 27-31).

За новим текстом позовної заяви, позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів та просив встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем та визнати за позивачем право власності на ј частину двоповерхового кам`яного будинку номер АДРЕСА_1 з господарськими будівлями (далі - також будинок) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

У позовній заяві та зміненій позовній заяві представник позивача зазначає таке: ІНФОРМАЦІЯ_1 біля берегів Федеративної Республіки Нігерія помер батько позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області Чекаліною А.Я. (далі - також приватний нотаріус) відкрито спадкову справу; в свідоцтві про смерть, виданому Федеративною Республікою Нігерія, зазначене лише прізвище та ім`я спадкодавця (далі - свідоцтво про смерть); встановлення факту родинних відносин потрібне для реалізації права позивача на спадкування; на день смерті, у власності спадкодавця перебував будинок; оскільки спадкодавець не залишив заповіту, будинок має успадковуватися в рівних частках між спадкоємцями в порядку спадкування за законом, а саме між позивачем та відповідачами; позивач має право на успадкування 1/4 будинку (а.с. 1-3, 27-31).

04 лютого 2022 року представник відповідача адвокат Христюк Юрій Георгійович (далі - також представник відповідача) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає таке: до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем; на момент смерті спадкодавцеві належала 1/2 будинку, який набутий за час шлюбу (а.с. 79-82).

2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке.

Позивач, відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи.

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив обставини зазначені в позовній заяві, просив її задовольнити та додатково пояснив таке: родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються доданими до позовної заяви документами; спадкодавець отримав право власності на будинок на підставі договору дарування від 13 березня 2001 року, тому будинок не може бути спільною власністю подружжя; в договорі дарування невірно зазначено поверховість будинку, оскільки на час прийняття спадкодавцем будинку в дар він фактично був двоповерховий, що підтверджується планом поверхів будинку та розміром його загальної площі, яка згодом не змінилася.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив обставини зазначені у відзиві, просив відмовити в задоволенні позовної заявита додатково пояснив таке: за відсутності документального підтвердження між позивачем та спадкодавцем не можливо встановити факт родинних відносин; право власності на будинок було зареєстровано в період шлюбу, що є підставою для визнання будинку спільною власністю подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у відзиві, просила відмовити в задоволенні позовної заявита додатково пояснила таке: спадкодавець вважав позивача сином; двоповерховий будинок перебував у власності спадкодавця до початку їх спільного проживання; через видачу 26 жовтня 2011 року свідоцтва про право власності на будинок у зв`язку з реконструкцією, вважає будинок спільною власністю подружжя.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовної заяви та підтвердив обставини зазначені у відзиві.

4. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

17 січня 2022 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадженняй визначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, із-за неможливості його прибуття до суду, через участь в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 14 березня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через неявку сторін.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 28 березня 2022 року задоволене клопотання представника позивача та витребувані документи щодо заведення спадкової справи.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 13 квітня 2022 року відмовлено в об`єднанні цивільної справи номер 499/864/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом в одне провадження зі справою номер 499/994/21 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2022 року, без виходу до нарадчої кімнати, задоволене клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та оголошено перерву за клопотанням представника позивача для забезпечення подання до суду доказів.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року закрите підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 20 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через неявку учасників справи.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22 червня 2022 року, постановлено без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в розгляді справи, сторонам надано час для підготовки до судових дебатів.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 11 липня 2022 року, постановлено без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача, із-за неможливості прибуття до суду через несправність автомобіля.

5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

Свідок ОСОБА_8 (далі - також свідок), брат спадкодавця, у судовому засіданні зазначив таке: спадкодавець вважав позивача своїм сином; після набуття у 2011 році спадкодавцем права власності на будинок, його реконструкція не проводилася.

Батьком позивача, виходячи зі свідоцтва про народження, є ОСОБА_7 (далі - також свідоцтво про народження, а.с. 5).

У відповідній графі по батькові, паспорту позивача зазначається - « ОСОБА_10 » (далі - також паспорт, а.с. 6).

У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження зазначено: відомості про дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відомості про батька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відомості про матір - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - також витяг, а.с. 8-9, 35-36).

Приватним нотаріусом у листі від 21 жовтня 2021 року №328/02-14 позивачу роз`яснено щодо необхідності підтвердження факту родинних відносин між ним та спадкодавцем (далі - повідомлення нотаріуса, а.с. 13, 41).

За посвідченим перекладом медичного свідоцтва про причину смерті від 14 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 (спадкодавець) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вік на момент смерті 55 років, місце смерті морський танкер «Фо Вайнд», 3й поверх, 9, Ворф роад, Апапа, Лагос, Нігерія (далі - також свідоцтво про причину смерті, а.с. 228, 229).

На підставі свідоцтва про смерть спадкодавця від 11 грудня 2019 року, приватним нотаріусом внесене відомості до Спадкового реєстру стосовно ОСОБА_12 (а.с. 37, 38)

05 квітня 2022 року приватнийнотаріус подала до суду інформацію щодо заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 (а.с. 144-157).

Спадкодавець та ОСОБА_13 , 20 лютого 2009 року уклали шлюб який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №21. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_14 » (а.с. 83).

За договором дарування від 13 березня 2001 року вбачається, що ОСОБА_15 подарувала, а спадкодавець прийняв у дар одноповерховий будинок, загальною площею 137,1 квадратних метрів (а.с. 208).

Згідно з планом, загальна площа двоповерхового будинку складає 137,1 квадратний метр (а.с. 209-212).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що спадкодавцю належав будинок з 17 листопада 2011 року на підставі свідоцтва про право власності (а.с. 42-43).

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що спадкодавцю на праві приватної власності належав двоповерховий будинок, загальною площею 137,1 квадратних метрів, на підставі рішення XI сесії VI скликання виконкому Петрівської селищної ради від 26 жовтня 2011 року №158-VI (а.с. 84-85, 205-206).

З рішення XI сесії VI скликання виконкому Петрівської селищної ради від 26 жовтня 2011 року №158-VI вбачається, що свідоцтво про право власності на будинок спадкодавцю видане взамін договору дарування в зв`язку з реконструкцією (а.с. 207).

6. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина 1 статті 1216 ЦК).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина 1 стаття 1217 ЦК).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК).

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (частина 1 статті 1226 ЦК).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина 1 статті 1258 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина 1 статті 1267 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК).

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування (пункт 2 частини 1 статті 57 СК).

Той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей (частина 1 статті 59 СК).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина 1 статті 60 СК).

Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина 1 статті 62 СК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК).

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (частина 1 статті 1 статті 315 ЦПК).

7. Мотиви з яких виходив суд такі.

7.1. Щодо встановлення факту родинних відносин.

Суд зазначає, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Суд зауважує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факти, які підлягають встановленню повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Суд звертає увагу, що цивільне законодавство не містить обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування.

Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб тощо); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Суд відмічає, що встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для реалізації спадкових прав. Позивач являється спадкоємцем за законом, однак прийняти спадщину не може, оскільки за повідомленням нотаріуса йому необхідно встановити родинний зв`язок між ним та спадкодавцем.

Суд констатує, що факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується відомостями зазначеними у: свідоцтві про народження, витязі, свідоцтві про смерть, свідоцтві про причину смерті, паспорті, а також показаннями свідка. Зміст зазначених документів поза розумним сумнівом дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_7 (спадкодавець) є батьком позивача. Не зазначення в свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця, за наявності таких даних в інших досліджених документах, особливо в витязі, свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть, не може спростувати факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем.

Суд наголошує, що відповідачі, представник відповідача фактично не спростовували, що спадкодавець є батьком позивача та посилалися лише на відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин між останніми, й доказів на підтвердження своїх аргументів до суду не подали, а також клопотання про проведення судово-медичної експертизи спірного батьківства не подали. Хоча треба розуміти, що допустивши участь в справі, як відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за тих самих обставин, сторони фактично визнали їх дітьми спадкодавця, за аналогічної відсутності у свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця. Принаймні, протягом розгляду, сторони таке не заперечили, тобто визнали зазначені обставини.

Відтак, суд вважає правильним, справедливим і пропорційним встановити факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем, який є батьком ОСОБА_1 , що ґрунтується на його походженні від ОСОБА_12 , засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, тобто витягом, свідоцтвом про народження.

7.2. Щодо визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, які підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем), сімейних відносин тощо, а також має бути визначений склад спадщини.

Суд відмічає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування та особистої приватної власності набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК встановлено, що в разі поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Проте, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відтак, факт придбання майна в період шлюбу не може бути безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Суд наголошує, що спадкодавець набув право власності на будинок за договором дарування від 13 березня 2001 року, тобто до укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , тому будинок не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя та є особистою приватною власністю спадкодавця.

Суд не погоджується з аргументами представника відповідача про те, що, під час перебування в шлюбі ОСОБА_2 та спадкодавця вартість будинку істотно збільшилася, внаслідок проведених ремонтних робіт, тому будинок є їх спільною сумісною власністю. Оскільки можливо визнати майно дружини (чоловіка) об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо воно за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя. Отже майно, що належало одному з подружжя в порядку статті 57 СК, не перетворюється у спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише в порядку, визначеному статті 62 СК.

Відповідачі не довели, що будинок зазнав перетворень і збільшився за площею, яка залишилася незмінною (137,1 квадратний метр) або у вартості за рахунок їх особистих вкладень, а проведення реєстрації права власності після здійснення реконструкції не змінює правовий статус будинку.

Водночас суд зауважує, що відповідачі не заявляли клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи для визначення: коштів витрачених на ремонт; частки коштів із сімейного бюджету, які є спільної власністю та витрачені для проведення ремонту; вартості будинку до й після здійснення перетворень, якщо такі були.

Таким чином, суд констатує, що позивач та відповідачі, відповідно до статті 1261 ЦК є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця, їх частки у праві спадкування є рівними, тому позивач має право на спадкування 1/4 частини будинку.

8. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (проживає в квартирі АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (проживає в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (проживає в будинку АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (проживає в будинку АДРЕСА_1 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину двоповерхового кам`яного будинку з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 25 липня 2022 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК