441/308/22 2/441/368/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області, у якій просить встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір`ю. Крім того, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,9762 га, що розташована на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається із двох земельних ділянок, площами 0.7516 та 0.2246 га в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовну заяву мотивує тим, що після смерті матері звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, між тим, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, а також, через пропуск строку, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, те, що вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у заяві, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с. 28).

Представник Городоцької міської ради Львівської області в підготовче засідання не з`явився, міський голова подав до суду пояснення, в якому позов визнав, просив справу розглядати без участі представника міської ради (а.с. 24-25).

Представник Львівської районної військової адміністрації Львівської районної державної адміністрації у підготовче засідання не з`явилась, начальник просила про розгляд справи без її участі, про що скерування клопотання (а.с. 26).

У підготовче судове засідання учасники процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оглянувши заяви позивачки, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Як убачається із Постанови Верховного Суду від 3 листопада 2021 у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21), до суду подається позов, а не заява в порядку окремого провадження, виключно через те, що іншою вимогою у справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні, оскільки з положень ст. 315 ЦПК України випливає, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 має для позивачки юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки прийняття спадщини та належного оформлення спадкових прав.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Дана позиція викладена також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Згідно ст. 1263 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Із копії листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. № 35/01-16 від 17.02.2022, вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , в тому числі, у зв`язку з тим, що вона не надала доказів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем (а.с. 11).

Як вбачається із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , позивачка ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , листа старости Мильчицького старостинського округу № 7 від 05.07.2022, наданого на запит суду, позовної заяви, інших доказів, що містяться у справі, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівського району Львівської області № 325 від 10.11.2021, до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_1 , 1963 р.н. (а.с. 7, 13).

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин породжують юридичні наслідки для позивачки, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Як вбачається із позовної заяви, копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с. 7), після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку, загальною площею 0,9762 га, що розташована на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається із двох земельних ділянок, площами 0.7516 та 0.2246 га із кадастровими номерами :15:000:0042 та :10:000:0013 (а.с. 14, 15).

З листа старости Мильчицького старостинського округу № 7 від 05.07.2022, наданого на запит суду, вбачається, що до дня смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_1 , 1963 р.н., позивачкою по справі, та сином ОСОБА_6 , 1955 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 17.02.2022, довідки старости Мильчицького старостинського окрушу Городоцької міської ради Львівської області № 6від 22.02.2022 убачається, що від імені спадкодавиці ОСОБА_2 18.04.1995 року Мильчицькою сільською радою посвідчувався заповіт, що зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Мильчицької сільської ради № 8 від 18.04.1995, проте сам текст заповіту в архіві сільської ради відсутній (а.с. 12).

Після смерті матері позивачка звертався до нотаріуса про прийняття спадщини, отримала відмову у вчинення вказаної нотаріальної дії, спадкова справа не заводилась (а.с. 9, 11).

В силу ч. 2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч.1 ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була матір`ю позивачки, мала на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мильчицької сільської радим Городоцького району Львівської області, обставин, які б вказували, що вона при житті набула, або володіла нею неправомірно, в суді не встановлено, інших спадкоємців, окрім позивачки, які б претендували на спадкове майно, немає, спадкова справа після її смерті не заводилась, відповідачі заперечень щодо позову суду не надали, такий визнали, а отже, є підстави до визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку згідно вищезазначеного Державного акту, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

.Керуючись ст. ст. 13, 141, 142, 200, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, зокрема, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючою та зареєстрованою по АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0.9762 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мильчицької сільської ради Львівського району Львівської області та належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 042036, виданого 08.04.2011 р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 11.01.2006 р. за № 8, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.