справа № 489/1782/22 провадження №2-о/489/62/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судових засідань Долгорученко Т.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У липні 2022 року заявник звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 1997 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт її перебування на його утриманні.

В обґрунтування вимог вказала, що у 1986 році вони з ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, від якого в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 31.05.1991 рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва шлюб між ними було розірвано, проте вони продовжували проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Більше десяти років заявник ніде не працювала через гіпертонічну хворобу та знаходилася на повному утриманні та матеріальному забезпеченні свого чоловіка. ОСОБА_4 постійно перераховував свою заробітну плату на її банківську картку або давав гроші готівкою, вони купували разом продукти харчування, ліки, одяг, предмети домашнього вжитку, меблі, побутову техніку, разом відпочивали, оплачували комунальні та інші платежі. Також зазначила, що вони любили один одного, виховували разом дітей, були однією сім`єю з дітьми і онуками. Більше двадцяти років ОСОБА_4 працював у локомотивному депо Миколаїв слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування, а в 2014 році він пішов боронити Схід України і став учасником бойових дій, двічі укладав контракт із Збройними силами України і проходив військову службу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер від ушкоджень, отриманих внаслідок воєнних дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків, які отримав 26.02.2022. Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника або відшкодування шкоди, якщо надана загиблим допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв`язку з неможливістю встановити факт її знаходження на утриманні покійного чоловіка у позасудовому порядку, заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.07.2022 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Заінтересовані особи у поданих до суду заявах розгляд справи просили здійснити за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували.

Вислухавши заявника та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини першої, частини другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31.05.1989, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ленінської Ради народних депутатів м. Миколаєва Миколаївської області, актовий запис №395.

В період шлюбу в них народилась спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.1988.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №3096, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , батьками якого записані заявник та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №609.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №1532 від 08.04.2022 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від ушкоджень, отриманих внаслідок воєнних дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків, які отримав 26.02.2022.

05.04.2022 на адресу заявника надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 05.04.2022 №15/2022, згідно змісту якого, заявника було повідомлено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_4 26.02.2022 під час виконання завдань у м. Миколаїв о 20:00 в результаті вибуху отримав поранення та був доставлений до ЛШМД м. Миколаїв. ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи у ЛШМД м. Миколаїв - помер.

З належним чином посвідченої довідки, виданої Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» від 13.06.2022 №IF8JKEAO3GHBSCSJ, вбачається, що в період з 27.03.2015 по 05.09.2021 ОСОБА_4 неодноразово здійснював перерахунок грошових коштів на рахунок заявника на різну суму.

Згідно акту підтвердження проживання від 16.05.2022 за підписами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні підтверджують, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є дружиною ОСОБА_4 , який проживав разом з нею за вказаною адресою однією сім`єю понад 34 роки по день смерті. Вони проживали однією сім`єю як чоловік і жінка, мають двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та трьох онуків. Подружжя вело спільне господарство, мали спільний бюджет, сплачували рахунки по комунальним платежам, купували речі, меблі, предмети побуту. Мають у спільній власності дачу.

Факт постійного спільного проживання заявника із ОСОБА_4 однією сім`єю підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 . Який пояснив, що часто спілкувався із ОСОБА_4 , так як були знайомі з дитинства та бував у нього в квартирі, де він проживав разом із ОСОБА_1 та від їх проживання в них було двоє дітей.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2014 №1701 Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради посвідчило, що житлові приміщення у гуртожитку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 по 1/4 частці кожному.

Факт спільного відпочинку із ОСОБА_4 заявник також підтвердила фото із їх спільного життя.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Відповідно до частини четвертої статті 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Як зазначено у частині другій статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв 'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99у справі № 1-8/99 (про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Приймаючи до уваги всі дослідженні судом докази та надані в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу та свідків, суд приходить до висновку що між заявником ОСОБА_1 та загиблим ОСОБА_4 існували фактичні шлюбні відносини, останні мали спільний бюджет, вели спільне господарство, виховували дітей, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, тобто мали сталі відносини, які притаманні подружжю.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про встановлення факту проживання її однією сім`єю із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу в період з 1997 року по день смерті останнього.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки впливає на можливі отримання нею матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також надає можливість скористатися правом на оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до статті 16 наведеного Закону.

Крім того, заявник просить встановити факт знаходження її на утриманні ОСОБА_4 , посилаючись на її право за таких обставин на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника або відшкодування шкоди, якщо надана загиблим допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктами 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене та встановлені обставини, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки встановлення наведеного юридичного факту, має для заявника юридичне значення за умови її непрацездатності, що в даному випадку не доведено.

Керуючись статтями 4, 5, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу з 1997 року по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати з розглядом справи покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 28.07.2022.

Суддя І.В.Коваленко