Справа № 740/6723/21
Провадження № 2/740/276/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), державний реєстратор відділу адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про скасування арешту на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять:

- скасувати арешт майна боржника ОСОБА_4 , накладений 15 травня 2017 року старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Колесник А.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2/740/940/16 від 02 листопада 2016 року, стягувачем за яким є ПАТ "ОТП Банк";

- скасувати державну реєстрацію обтяження у виді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за реєстраційним номером запису обтяження 20460124 від 18 травня 2017 року та номером 27433885 від 18 травня 2017 року, що були сформовані в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 104.

Позов аргументують тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їм на праві спільної часткової власності по 1/6 частці кожному. Таку ж частку у праві власності на квартиру мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

15 травня 2017 року старшим державним виконавцем Нiжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Колесник А.О. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 для виконання заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 06 жовтня 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

У спеціальному розділі Державного реєстру прав було зазначено обтяження за №20460124 з датою реєстрації обтяження 18 травня 2017 року, а в подальшому державним реєстратором вищевказане обтяження було перенесено до розділу Державного реєстру прав за № 104 до обтяження за № 27433885 щодо майна особи, права якої обтяжуються, а саме ОСОБА_4 .

Єдиним спадкоємцем після смерті одного із співвласників ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_1 , яка не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Таким чином, у виконавчому провадженні при зверненні стягнення на майно ОСОБА_4 накладено арешт на всю квартиру, а не лише на частку ОСОБА_4 у праві власності на квартиру, що порушує право власності інших співвласників квартири, які не мають боргових зобов`язань перед стягувачем, у зв`язку з чим позивачі просять арешт зняти.

Ухвалою cуду від 06.12.2021 провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року задоволено частково клопотання представника відповідача АТ «ОТП Банк» про закриття провадження у справі. За позовними вимогами ОСОБА_4 до АТ «ОТП Банк» про скасування арешту нерухомого майна боржника та державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна боржника провадження у справі закрито. У задоволенні клопотання представника відповідача АТ «ОТП Банк» про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування арешту нерухомого майна та державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна відмовлено.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просять розгляд справи проводити без їх участі. Крім того, позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Від представника третьої особи - Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Третя особа - державний реєстратор відділу адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, заяв не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, які наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Ніжинському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження ВП 53930804 з примусового виконання виконавчого листа №2/740/940/16, виданого 02 листопада 2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ОТП Банк" 40 245,29 доларів США та судового збору 15 159,90 грн.

В межах виконавчого провадження ВП 53930804 з метою забезпечення реального виконання рішення 15 травня 2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої до РРП внесено відповідні обтяження, номер запису про обтяження 20460124 (спеціальний розділ).

У подальшому, 07 серпня 2018 року, за ОСОБА_4 , а також за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровано по 1/6 частки за кожним у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданного 16 січня 2001 року органом приватизації при Ніжинській експедиції з геофізичних досліджень в свердловинах.

При проведенні державної реєстрації права власності на квартиру державним реєстратором виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області було відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 104, та було перенесено зі спеціального розділу Державного реєстру прав за номером обтяження 20460124 до розділу Державного реєстру прав за номером 104, обтяження номер 2743388: особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4 , обтяжувач Ніжинський МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, підстава виникнення обтяження постанова про арешт майна боржника від 15 травня 2017 року, вид обтяження арешт нерухомого майна.

Вищевказане виконавче провадження ВП 53930804 завершено 30 січня 2020 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2020. Згідно довідки приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варава Н.П., за даними спадкової справи до майна померлого спадкоємцем є його дочка ОСОБА_1 .

Виконавчий лист №2/740/940/16, виданий 02 листопада 2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ОТП Банк" 40 245,29 доларів США та судового збору 15159,90 грн. повторно пред`явлено для примусового виконання до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та відкрито 07 липня 2021 року виконавче провадження ВП 65999460. Для забезпечення виконання рішення суду в межах ВП 65999460 винесено 08 липня 2021 року постанову про арешт майна боржника.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна боржника ОСОБА_4 , накладеного 15 травня 2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підстави зняття арешту з майна визначені ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Арешт на майно ОСОБА_4 накладено постановою ст. державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15 травня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2/740/940/16 від 02 листопада 2016 року, стягувачем за яким є ПАТ "ОТП Банк".

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання зобов`язань ОСОБА_4 за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 06 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 заборгованості за по договору №МL- ODS/012/2008 від 19.08.2008 та договору поруки №SR- ODS/012/2008 від 09.09.2008 в сумі 40 245,29 доларів США, або доказів наявності інших підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного та вимог позивачів про скасування арешту з майна саме боржника ОСОБА_4 , а також того, що арешт накладався на невизначене майно саме ОСОБА_4 , суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 179, 181, 182, 190 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об"єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV), згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до статті 3 Закону № 1952-ІV загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

За змістом пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 1952-ІV арешт є одним із видів обтяження речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 5 Закону № 1952-ІV передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 27 Закону № 1952-ІV державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, а також на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження речових прав та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу (ч. 3 ст. 13 Закону № 1952-ІV).

Відповідно до абзаців першого-третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 сформулював правовій висновок, відповідно до якого у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону № 1952-ІV у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19 вказав, що за змістом частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з підпунктом 4.19 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Подібні висновки щодо належних відповідачів у справі про зняття арешту з майна висловлені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 521/17712/15 (провадження № 61-11321св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 745/691/18 (провадження № 61-7248св19), від 12 серпня 2021 року у справі № 756/14542/19 (провадження № 61-6976св21), від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 (провадження №61-43201св18), від 02 лютого 2022 року у справі №607/3269/21 (провадження № 61-19506св21).

У даній справі позовні вимоги про зняття арешту, який накладений на квартиру, заявлені п"ятьми співвласниками - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, - АТ«ОТП Банк», третіми особами залучені Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), державний реєстратор відділу адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

Провадження за позовними вимогами ОСОБА_4 ухвалою суду закрито, оскільки вона є боржником у виконавчому провадженні і такі її вимоги підлягають розгляду у порядку здійснення судового контролю при виконанні рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спір про право цивільне, розміру часток у праві спільної часткової власності на арештовану квартиру, відсутній.

Спір виник з приводу державної реєстрації обтяження у виді арешту квартири АДРЕСА_1 , частки у праві власності на яку належать окрім боржника ОСОБА_4 і позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Отже, попри те, що боржник не залучений відповідачем, а натомість є співпозивачем, ураховуючи, що провадження у справі за його позовними вимогами закрито, відсутність між боржником і іншими співвласниками арештованої квартири спору про право власності, а вимоги про скасування державної реєстрації арешту заявлені до особи, в інтересах якої накладено арешт та здійснено державну реєстрацію обтяження, і спір існує з приводу державної реєстрації обтяження у виді арешту на квартиру, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до АТ "ОТП Банк" підлягають розгляду по суті.

Суд виходить з того, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна у виді арешту, накладеного на майно одного зі співвласників, що є боржником, щодо майна, належного на праві спільної часткової власності кільком особам, за відсутності підстав для арешту майна інших співвласників, є перешкодами в реалізації іншими співвласниками, які не є боржниками, розпорядження своїм майном, у тому числі успадкованим.

Оскільки при винесенні державним виконавцем 15 травня 2017 року постанови, арешт накладався на майно боржника ОСОБА_4 , а при державній реєстрації 07 серпня 2018 року квартири, за ОСОБА_4 зареєстровано 1/6 частки у праві власності на квартиру, що як речове право за змістом ст. 190 ЦК України є майном, суд доходить висновку, що державній реєстрації підлягало обтяження у виді арешту саме 1/6 частки ОСОБА_4 у праві власності на квартиру, а тому позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 правильно обрано ефективний спосіб захисту порушеного права при заявленні позовної вимоги про скасування державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна, яка підлягає задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 26 Закону № 1952-ІV, зміною рішенням суду обтяжень речових прав, а саме припинення обтяження у виді арешту на 1/6 частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у праві власності на квартиру, із збереженням обтяження у виді арешту на 1/6 частку ОСОБА_4 у праві власності на квартиру.

Керуючись ст.10-13, 17, 141, 258-259, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про скасування державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію обтяження у виді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером запису обтяження 20460124 від 18 травня 2017 року та номером 27433885 від 18 травня 2017 року, що були сформовані в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 104, та змінити обтяження речових прав, а саме:

- зберегти обтяження у виді арешту 1/6 частки ОСОБА_4 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження у виді арешту 1/6 частки ОСОБА_1 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження у виді арешту 1/6 частки ОСОБА_2 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження у виді арешту 1/6 частки ОСОБА_3 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження у виді арешту 1/6 частки ОСОБА_5 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- припинення обтяження у виді арешту на 1/6 частки ОСОБА_6 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь