ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/881/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.

учасники справи:

позивач (скаржник) - Комунальне підприємство «Гостомельінвестбуд»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 (суддя в суді першої інстанції Піньковський Р.В.) про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Гостомельінвестбуд» Гостомельської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в :

31.05.2021 КП «Гостомельінвестбуд» Гостомельської селищної ради Київської області звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою, якою просило стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачену заробітну плату у розмірі 123 513,22 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021 матеріали справи направлено за підсудністю до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2022 позовну заяву у справі залишено без руху з підстав того, що позивачем не сплачено судовий збір при поданні позовної заяви та не подано доказів, що звільняють останнього від сплати такого.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 позовну заяву у справі визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки останній не усунув вказані судом недоліки та не виконав в повному обсязі вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач засобами поштового зв`язку 30.05.2022 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вказано на те, що копію ухвали про залишення без руху від 12.01.2022 позивач отримав 05.05.2022, що вбачається із змісту оскаржуваної ухвали та підтверджується довідкою про доставку електронного листа. На особисту поштову скриньку представника позивача дана ухвала надійшла 24.05.2022. Крім того, стороною позивача до суду першої інстанції не подавалась заява чи клопотання про отримання процесуальних документів в електронному вигляд і такі відсутні в матеріалах справи, а тому суд зобов`язаний був надіслати судові рішення у паперовому вигляді рекомендованим листом.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному випадку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви позивачеві, яка зазначена в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частини1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу (форма та зміст позовної заяви та документи, що до неї додаються), протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву у справі, суд виходив з того, що позивачем не усунуто вказані судом недоліки у наданий строк, однак з правильністю таких висновків суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з урахуванням такого.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали зазначеної позовної заяви надійшли до Уманського міськрайонного суду Черкаської області 08.09.20221 та цього ж дня визначено склад суду з розгляду даної справи, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2022 позовну заяву у справі залишено без руху оскільки позивачем не сплачено судовий збір при поданні позовної заяви та не подано доказів, що звільняють останнього від сплати такого.

11.03.2022 Уманським міськрайонний судом Черкаської області копію ухвали суду від 12.01.2022 надіслано позивачу.

Згідно довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді у вигляді «Ухвала» від 12.01.2022 у даній справі надіслано 05.05.2022 на електронну адресу позивача. Документ доставлено до електронної скриньки 05.05.2022 о 12:20.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 позовну заяву у справі визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки останній не усунув вказані судом недоліки та не виконав в повному обсязі вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Проте матеріали справи не містять відомостей про отримання ухвали суду першої інстанції від 12.05.2022 у паперовому вигляді, а довідка про доставку електронного листа не є належним доказом вручення копії ухвали судді від 12.01.2022, оскільки направлення копії ухвали на електронну поштову адресу сторони чи її представника не є належним направленням з огляду на наступне.

Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України якщо судове рішення було ухвалено без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частин 1, 4, 5 та 6 ст.14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (ЄСІКС), яка в тому числі забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судом та учасниками судового процесу. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси із застосуванням ЄСІКС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІКС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІКС в обов`язковому порядку, інші особи реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІКС в добровільному порядку.

Згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України № 227 від 07 листопада 2016 року, документи можуть буди надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі. Реєстрація користувача відбувається шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми, із зазначенням певних відомостей для отримання процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства, після реєстрації в Системі і генерації адреси електронної пошти користувач повинен подати до суду заявку, згідно з шаблоном, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, якщо такий учасник зареєстрований у Системі як користувач (п.1 розділу 4 Тимчасового регламенту).

Згідно п.п.1 п.2 розділу 1 Тимчасового регламенту електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».

Отже, офіційною електронною адресою учасника справи є адреса електронної пошти, який зареєстрований у Системі як користувач та складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені.

За таких обставин направлення судом ухвали від 12.01.2022 в електронному вигляді на вказану у позові електронну адресу позивача, який не зареєстрований у Системі як користувач, та адреса якого яка не відповідає вимогам Тимчасового регламенту не є належним врученням, що у свою чергу свідчить про передчасність ухвали про повернення позовної заяви.

Аналогічні висновки про те, що направлення судового рішення електронним листом на електронну пошту учасника справи, який не зареєстрований у Системі як користувач, не є належним врученням такого рішення, сформовані у цілому ряді постанов Верховного Суду та є усталеними, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 279/5407/20.

Суддя вказаних обставин не врахував і постановив необґрунтовану ухвалу про повернення позову.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Суд першої інстанції в цій справі помилково та необґрунтовано повернув позовну заяву з підстав, викладених судом, чим порушив вимоги процесуального законодавства, не надіславши належним чином позивачу копію ухвали про залишення без руху чим формально віднісся до застосування норм процесуального закону та прийшов до помилкового висновку про повернення позову з вищевказаних підстав.

Колегія суддів наголошує, що судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно обмежена у праві на доступ до правосуддя або позбавлена такого права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Суд першої інстанції порушив вищенаведені норми процесуального права та викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду й обґрунтованості судового рішення, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6), колегія суддів вважає, що постановлена Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвала від 20.05.2022 про повернення позову підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Гостомельінвестбуд» Гостомельської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої заробітної плати- скасувати.

Матеріали даної цивільної справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття, подальшому провадженню не перешкоджає та касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 27. 07.2022.

Суддя-доповідач

Судді