Справа № 441/425/17 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/811/1991/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області в складі судді Малахової-Онуфер А.М. від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Городоцька міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні проходом загального користування, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 (1961р.н., ІПН: НОМЕР_1 , прож. на АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (1980р.н., прож. на АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (1982р.н., прож. на АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 (1990р.н., ІПН: НОМЕР_2 , прож. в с. Угри Городоцького району Львівської області) усунути перешкоди ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. на АДРЕСА_2 ) у користуванні проходом загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 метрів, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , у спосіб демонтажу за власні кошти, металевої брами влаштованої на цементному фундаменті довжиною 3, 7 м, висотою 1, 5 м, яка складається з двох частин по 1, 85 м, кожна, та хвіртки шириною 1, 0 м, висотою 1, 5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1, 3 м з металевою сіткою довжиною 20 м. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 160 грн. 00 коп. судового збору, з кожного.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постановити ухвалу про скасування рішення та закрити провадження у справі.

Вважає його незаконним, необґрунтованим і таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, так як суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та визнав інші факти, які не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що при винесенні рішення суд взяв за основу рішення Повітненської сільської ради Городоцького району від 23.07.2015 року, яким затверджено Акт земельної комісії Повітненської сільської ради від 01.07.2015 року. Однак, судом не враховано думку представника Відповідачів про те, що не можна вважати межі проходу межовими знаками, зазначеними в п.3 вказаного Акту, адже, законодавством України встановлено порядок встановлення (виділення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Зокрема, це передбачено в Наказі Державного Комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року «Про затвердження інструкції про встановлення (виділення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, де чітко зазначено, що межові знаки на місцевості встановлюються на підставі технічної документації, виготовленої установою, яка має відповідну ліцензію. Стверджує, що суд проігнорував думку представника Відповідачів про те, що складання актів про порушення земельного законодавства має відбуватися у чіткій відповідності з дотриманням чинного законодавства, а відновлення меж земельних ділянок відбувається у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок. Однак, судом в даному випадку грубо проігноровано вимоги чинного законодавства, а натомість, на догоду Позивачу, взято Акт земельної комісії, який складений з грубими порушеннями діючого земельного законодавства. Вказує, що в оспорюваному рішенні суд посилається на рішення Повітненської сільської ради від 23.07.2015 року «Про затвердження Акту постійно діючої комісії». Вказане рішення було предметом спору у Городоцькому районному суді, який своїм рішенням від 19.12.18 року залишив його в силі, тим самим створивши правову колізію, адже суд прийняв рішення на догоду стороні Позивача, не вказавши шляхи вирішення цієї проблеми. Судом проігноровано те, що стороною Позивача не надано жодного офіційного документа про те, що прохід загального користування взагалі існував. Вважає, що суд виносячи рішення іменем України керувався не нормативними актами, встановленими законодавством України, а документами, які не мають жодної юридичної сили. Зокрема, суду була надана копія схеми населеного пункту с. Повітно за 1992 рік та схема проекту планування і забудови с.Повітно Городоцького району Львівської області, які, відповідно до вимог не є самостійними документами і, відповідно до вимог ст.186 Земельного Кодексу України підлягають обов`язковому затвердженню органом місцевого самоврядування і відносяться до виключної компетенції рад. Крім цього, вважає, що суд невірно трактував норми матеріального права, визнавши ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 спадкоємцями померлого ОСОБА_6 , які отримали і права і обов`язки, так як до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. У зв`язку з цим, вважає, що Відповідачів не можна зобов`язувати вчиняти будь-які дії, які зазначені в оспорюваному рішенні, так як, що відповідно до Державного Акту на право власності на землю ЛB №2631, виданого 07 травня 1996 року, вказана земельна ділянка належить не покійному ОСОБА_6 , а ще його матері ОСОБА_8 .

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, уточненої позовної заяви, відзиву на уточнену позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.41 Конституції України, ст.ст.15,16,391,1216,1218 ЦК України, ст.ст. 39,78,83,96,103,152 ЗК України, ст. ст. 4, 13, 76,77,81, 82, 133,141, 258,259,263-265,354 ЦПК України та задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_2 з 02.11.2011 значиться власником житлового будинку на АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 та з 16.03.2018 власником земельної ділянки площею 0, 0731 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Повітно Городоцького району Львівської області. Із пояснень представника третьої особи Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області Павлишина М.І. в суді 20.11.2020, із копій схеми населеного пункту с. Повітно за 1992 рік та схеми проекту планування і забудови с. Повітно Городоцького району Львівської області видно про наявність проходу загального користування вздовж будинковолодіння, що на АДРЕСА_1 , до земельної ділянки площею 0, 0731 га, власником якої є ОСОБА_2 . Про наявність земель загального користування спірного проходу, вздовж будинковолодіння, що на АДРЕСА_1 , окрім іншого, убачається також із Державного акта серії ЛВ №2631 на право приватної власності на землю від 07.05.1996, згідно плану якого від А до Б позначено землі загального користування. Висновком земельної комісії Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області від 22.07.2005, складеним за заявою ОСОБА_6 від 10.06.2005 встановлено, що межа Савки з південної сторони становить довж. 9, 80 м, а від будинку до городу ОСОБА_9 - 4 м, зі західної (від траси) сторони вздовж будинку межа 1, АДРЕСА_3 , за нею прохід загального користування шириною 1, 90 м від будинку, а зі сторони траси - 1, 75 м, довжиною 20 м вздовж городів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Із копії акта від 01.07.2015 та плану-схеми обмірів проходу загального користування убачається, що за заявою ОСОБА_12 , постійно-діючою комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради 01.07.2015 з виходом на місце встановлено, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 існував прохід загального користування шириною 4.70 м, який навесні 2015 року самовільно зайняв ОСОБА_6 , встановивши металеву огорожу та ворота орієнтовною площею 0, 0094 га, що останнього комісією зобов`язано відновити прохід, демонтувати металеву огорожу і ворота та не чинити перешкод у користуванні проходом іншим громадянам, також попереджено ОСОБА_6 про адміністративну відповідальність за порушення вимог земельного законодавства, встановлено термін один тиждень на відновлення проходу загального користування. Вищеозначений акт земельної комісії, затверджений 23.07.2015 рішенням Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 на засіданні 42-ої сесії 6 скликання. Згідно акта виходу постійно-діючої депутатської комісії з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради від 22.11.2019, ОСОБА_6 , на спірному проході загального користування, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , встановлено металеву огорожу на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртку шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м. Разом з цим, як вбачається із пояснень представника ОСОБА_13 в суді, інших матеріалів справи, ОСОБА_6 , на 22.03.2021 вимог комісії від 01.07.2015, не виконав, прохід загального користування шириною 4 м 70 см не відновив, металеву огорожу та ворота - не демонтував, про що також свідчать акти, складені постійно-діючою комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради від 24.09.2015, 01.04.2016 та від 17.11.2016. Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи №441/728/17 видно, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.12.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Повітненської сільської ради № 629 від 23.07.2015 «Про затвердження акта земельної комісії» - відмовлено. Як вбачається із змісту вищеозначених судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 встановили, що ОСОБА_6 , при житті, за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см встановивши металеву сітку та ворота на означеному проході, тим самим позбавив ОСОБА_2 та членів його сім`ї, а також інших осіб доступу до своїх городів через прохід загального користування. Судові рішення набрали законної сили 21.03.2019. Про те, що самовільно зайнята ОСОБА_6 спірна ділянка шириною 4 м 70 см, яку позивач використовує як прохід до належної йому на праві власності земельної ділянки, належить до земель загального користування с. Повітно Городоцького району Львівської області, окрім іншого, стверджується поясненнями представника відповідачів ОСОБА_14 в суді та листом Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №272 від 29.12.2015. Таким чином, встановлені фактичні обставини у справі дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 , встановивши металеву огорожу на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртку шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , чим створив перешкоди позивачу та іншим громадянам у доступі до їх земельних ділянок, при цьому в добровільному порядку рішення сесії Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 від 23.07.2015, яким затверджено акт постійно-діючої депутатської комісії від 01.07.2015 про відновлення проходу загального користування та демонтаж металевої огорожі і воріт - не виконав, прохід загального користування шириною 4 м 70 см, не відновив. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63686771 від 24.02.2021, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , нотаріусом спадкової справи не заведено. Як вбачається із довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №82 від 01.03.2017, інших матеріалів справи, спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у рівних частинах фактично прийняли дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , оскільки останні були зареєстрованими та постійно проживали разом із спадкодавцем у будинку на АДРЕСА_1 , в т.ч. і на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про відмову від спадщини - не заявляли. За наведеного, а також ураховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для зобов`язання спадкоємців ОСОБА_6 - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні проходом загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , у спосіб демонтажу за власні кошти, металевої брами влаштованої на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртки шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м. Покликання представника Відповідачів в суді про те, що позивач не є власником спірної земельної ділянки, яка належить до земель загального користування, а отже не вправі звертатись до суду із означеними вимогами не обгрунтовані, оскільки, як встановлено судом ОСОБА_6 , при житті, всупереч положенням ЗК України, не маючи відповідного рішення органу місцевого самоврядування, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м., тим самим позбавив ОСОБА_2 та інших осіб доступу до своїх городів через прохід загального користування. Про підставність вимог та право ОСОБА_2 на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, вбачається також із рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19.12.2018 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 від 23.07.2015 "Про затвердження акту земельної комісії".

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

28.03.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні проходом загального користування шириною 4 м 70 см та довжиною 20 метрів, який розташований між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , шляхом демонтажу металевої брами влаштованої на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна та хвіртки по ширині 1,0 м та висотою 1,5 м, а також загорожі, яка складається з 6 металевих стовпців висотою 1,3 м кожен над землею, та натягнутої на них металевої сітки довжиною 20м.

Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що постійно-діючою депутатською комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області 1.07.2015 складено акт, який 23.07.2015 затверджений рішенням Повітненської сільської ради № 629 про зобов`язання ОСОБА_6 відновити прохід загального користування у спосіб демонтажу означеної огорожі та воріт, а також не чинити перешкод у користуванні спірним проходом іншим громадянам. Однак, станом на 28.03.2017 чинне рішення органу місцевого самоврядування, ОСОБА_6 добровільно не виконано, прохід загального користування шириною 4, 70 м не відновлено, у зв`язку з чим, позивач просив зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця, усунути перешкоди в користуванні спірним проходом, у спосіб демонтажу за власні кошти, металевої брами влаштованої на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртки шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не спростовано та не оспорено, ОСОБА_2 з 2.11.2011 є власником житлового будинку на АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 та з 16.03.2018 власником земельної ділянки площею 0,0731 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Повітно Городоцького району Львівської області, що підтверджується витягом Державного земельного кадастру №НВ-017 від 16.03.2018 року, кадастровий номер №:07:001:0069.

Із копій схеми населеного пункту с. Повітно за 1992 рік та схеми проекту планування і забудови с. Повітно Городоцького району Львівської області вбачається наявність проходу загального користування вздовж будинковолодіння, що на АДРЕСА_1 , до земельної ділянки площею 0, 0731 га, власником якої є ОСОБА_2 .

Згідно плану Державного акта серії ЛВ №2631 на право приватної власності на землю від 07.05.1996, виданого ОСОБА_8 , на стороні діянки, що позначена літерами від А до Б позначено землі загального користування, вздовж будинковолодіння, що на АДРЕСА_1 .

Висновком земельної комісії Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області від 22.07.2005, складеним за заявою ОСОБА_6 від 10.06.2005 встановлено, що межа Савки з південної сторони становить довж. 9, 80 м, а від будинку до городу ОСОБА_9 - 4 м, зі західної (від траси) сторони вздовж будинку межа 1, АДРЕСА_3 , за нею прохід загального користування шириною 1, 90 м від будинку, а зі сторони траси - 1, 75 м, довжиною 20 м вздовж городів ОСОБА_10 та

ОСОБА_15 копії акта від 01.07.2015 та плану-схеми обмірів проходу загального користування вбачається, що за заявою ОСОБА_12 , постійно-діючою комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради 01.07.2015 з виходом на місце встановлено, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 існував прохід загального користування шириною 4.70 м, який навесні 2015 року самовільно зайняв ОСОБА_6 , встановивши металеву огорожу та ворота орієнтовною площею 0, 0094 га, що останнього комісією зобов`язано відновити прохід, демонтувати металеву огорожу і ворота та не чинити перешкод у користуванні проходом іншим громадянам, також попереджено ОСОБА_6 про адміністративну відповідальність за порушення вимог земельного законодавства, встановлено термін один тиждень на відновлення проходу загального користування.

Вказаний акт земельної комісії, затверджений 23.07.2015 рішенням Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 на засіданні 42-ої сесії 6 скликання.

Згідно акту виходу постійно-діючої депутатської комісії з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради від 22.11.2019, ОСОБА_6 , на спірному проході загального користування, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , встановлено металеву огорожу на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртку шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 станом на 22.03.2021 вимог комісії від 01.07.2015, не виконав, прохід загального користування шириною 4 м 70 см не відновив, металеву огорожу та ворота не демонтував, про що також свідчать акти, складені постійно-діючою комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради від 24.09.2015, 01.04.2016 та від 17.11.2016.

Крім цього, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.12.2018 у справі №441/728/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Повітненської сільської ради № 629 від 23.07.2015 «Про затвердження акта земельної комісії» відмовлено.

Та у цій справі суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі №441/728/17 встановили, що ОСОБА_6 , при житті, за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см встановивши металеву сітку та ворота на означеному проході, тим самим позбавив ОСОБА_2 та членів його сім`ї, а також інших осіб доступу до своїх городів через прохід загального користування.

Те, що самовільно зайнята ОСОБА_6 спірна ділянка шириною 4 м 70 см, яку позивач використовує як прохід до належної йому на праві власності земельної ділянки, належить до земель загального користування с. Повітно Городоцького району Львівської області, окрім іншого, стверджується, також, і поясненнями представника відповідачів ОСОБА_14 в суді та листом Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №272 від 29.12.2015. Тобто вказаний факт визнаний і відповідачами.

Тому, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 , встановивши металеву огорожу на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртку шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , чим створив перешкоди позивачу та іншим громадянам у доступі до їх земельних ділянок, при цьому в добровільному порядку рішення сесії Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 від 23.07.2015, яким затверджено акт постійно-діючої депутатської комісії від 01.07.2015 про відновлення проходу загального користування та демонтаж металевої огорожі і воріт не виконав, прохід загального користування шириною 4 м 70 см, не відновив.

Також, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63686771 від 24.02.2021, вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після його смерті нотаріусом спадкової справи не заведено.

З довідки Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №82 від 01.03.2017, інших матеріалів справи, спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у рівних частинах фактично прийняли дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , оскільки останні були зареєстрованими та постійно проживали разом із спадкодавцем у будинку на АДРЕСА_1 , в т.ч. і на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про відмову від спадщини не заявляли.

Відтак, відповідачі після смерті ОСОБА_6 успадкували будівельні матеріали, зокрема і ті, з яких складаються спірні огорожа, фундамент, ворота, хвіртка, користуються цими дворовими спорудами та захопленою земельною ділянкою, вказаним фактично чинять перешкоди позивачу у користуванні проходом загального користування.

Крім цього, відповідачами заперечується право позивача на користування проходом загального користування, що додатково свідчить про створення ними перешкод у користуванні таким, порушенні, невизнанні та оспоренні його права на користування проходом загального користування.

Про це також свідчить і подача відповідачкою ОСОБА_1 позову про визнання незаконним та скасування рішення 42 сесії Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області №629 від 23 липня 2015 року «Про затвердження Акту земельної комісії» та дії відповідачів у даному спорі у формі заперечення позову.

Окрім цього, про факт чинення перешкод позивачу у користуванні спірним проходом свідчить і акт від 15.06.2016 року, який складено постійно-діючою депутатською комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради саме стосовно відповідачки ОСОБА_1 щодо перешкод, які нею чиняться громадянам у користуванні проходом та зобов`язно її такі усунути.

Про невиконання вимог органу місцевого самоврядування та не відновлення проходу загального користування та не демонтаж металевої огорожі і воріт ОСОБА_1 свідчить і акт постійно-діючою депутатською комісією з вирішення земельних питань та спорів Повітненської сільської ради від 17.11.2016 року.

Про це свідчить і акт цієї ж комісії від 22.11.2019 року з конкретними обмірами захопленої ОСОБА_1 земельної ділянки.

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди позивачу ОСОБА_2 в користуванні проходом загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м, що між присадибною ділянкою ОСОБА_6 та городами ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , у спосіб демонтажу за власні кошти, металевої брами влаштованої на цементному фундаменті довжиною 3,7 м, висотою 1,5 м, яка складається з двох частин по 1,85 м, кожна, та хвіртки шириною 1,0 м, висотою 1,5 м, а також 6 металевих стовпців висотою 1,3 м з металевою сіткою довжиною 20 м.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно вважав покликання представника відповідачів в суді про те, що позивач не є власником спірної земельної ділянки, яка належить до земель загального користування, а отже не вправі звертатись до суду із означеними вимогами, не обґрунтованими, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_6 , при житті, всупереч положенням ЗК України, не маючи відповідного рішення органу місцевого самоврядування, самовільно зайняв прохід загального користування шириною 4 м 70 см, довжиною 20 м., а відповідачі після його смерті продовжують користуватися спірним проходом та дворовими спорудами виключно самостійно і надалі чинячи перешкоди у користуванні таким, зокрема, і позивачу, тим самим позбавили ОСОБА_2 та і інших осіб, доступу до своїх земельних ділянок (городів) через прохід загального користування.

Також, при ухваленні рішення, суд першої інстанції правильно посилався на норми матеріального закону, які відповідні до даних правовідносин, що виникли між сторонами, та додаткового дублювання у рішення суду апеляційної інстанції не потребують.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 липня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра