Справа № 191/4394/21
Провадження № 2-з/191/109/21
У Х В А Л А

04 січня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» Павленко С.В., про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року до суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» Павленко С.В., про забезпечення позову, яка одночасно подана з пред`явленням ним позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 141238 грн. 54 коп.

В заяві представник позивача зазначив, що внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих кредитних зобов`язань, утворилась заборгованість у сумі 141238 грн. 54 коп., тому просить суд забезпечити позов у справі, наклавши арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за реєстраційним номером майна 48, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька сільська рада.

Провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія» Центр Фінансових Рішень до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не відкрито.

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 05.01.2022 року направлено запит до Роздорської селищної об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області для з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя прийшов до висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність достатніх підстав для забезпечення позову, співмірності обраного виду забезпечення позову порівняно із заявленою вимогою, відсутня оцінка майна, суду не наданого жодного доказу в підтвердження того, що невжиття заходів по забезпеченню позову про накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу, ускладнить чи зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, тому суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви представника позивача ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» Павленко С.В. про забезпечення позову, відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» Павленко С.В., відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. В. Твердохліб