РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Тиврів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Поділля-Промресурс" до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Поділля-Промресурс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в якому просить стягнути з останніх кошти у розмірі 67280,85 грн. недоотриманої вигоди та 44760,00 грн. вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу і суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

На думку позивача - ТОВ «Поділля-Промресурс» є особою, що зазнала матеріальної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1

23.09.2021 р., близько 14:00 год., ОСОБА_1 своїми умисними діями що виразилися у порушенні правил обгону допустив зіткнення автомобіля Volkswagen Transporter 4, реєстративний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, що знаходився під його управлінням з транспортним засобом марки VOLVO модель FM 8 (тип спеціальний вантажний - спеціальний бетонорозмішувач, 2008 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), що знаходився під керуванням працівника ТОВ «Поділля-Промресурс» ОСОБА_3 , та перебуває в суборенді у ТОВ «Поділля-Промресурс».

Зіткнення відбулося при повороті на село Пилява Вінницького району (колишня територія Тиврівського району), при приляганні до головної дороги (траси Вінниця-Турбів) другорядної дороги (вул. Коцюбинського с. Пилява).

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Transporter 4, реєстраційним номер НОМЕР_1 , 1995 року виписку, а саме, як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження №0000498 від 30.10.2021р., внаслідок невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п.14.6 (а) Правил дорожнього руху України та вимогам дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди, ТОВ «Поділля-Промресурс» завдано матеріальної шкоди, а саме:

автомобіль, що знаходиться у користуванні ТОВ «Поділля-Промресурс» зазнав пошкоджень. Вартість ремонту становила 44760 грн. 00 коп. відповідно до рахунку-фактури ПП «Трейд-Сервіс» №ТС-0000094 від 03.11.2021р.;

ТОВ «Поділля-Промресурс» зазнало майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, внаслідок невиконання своїх зобов`язань по договору про перевезення вантажу, в розмірі 67280 гривень 85 коп.

Вказану вище шкоду та витрати позивач і просить стягнути з відповідачів, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідачі подали відзиви, в яких просять відмовити ТОВ "Поділля-Промресурс" в задоволенні їхніх позовних вимог, з підстав викладених у їх відзивах.

В судове засідання представник позивача ТОВ "Поділля-Промресурс" не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується довідкою про доставку SMS повідомлення. В матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у відсутності представника позивача (а.с. 126).

Однак, ухвалою Тиврівського районного суду від 19.05.2022 року було ухвалено викликати представника позивача ТОВ "Поділля-Промресурс" для дачі особистих пояснень у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, але представник позивача, який отримав дану ухвалу 31.05.2022 року, що стверджується розпискою про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 134) в судове засідання так і не з`явився.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в страховій компанії йому повідомили, що зі сторони позивача в страхову компанію ніхто не звертався. Протокол про адміністративне правопорушення з приводу даного ДТП відносно нього не складався і винним його не було визнано. Позов не визнає.

Представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що в скоєнні ДТП доказів вини ОСОБА_1 та упущеної вигоди позивача немає. Все решту вони виклали у відзиві.

Відповідач представник ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Відтак, з урахуванням думки учасників судового засідання суд з урахуванням вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, вважав за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача та представника відповідача ТОВ "СК "Альфагарант".

Вислухавши відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП ТОВ «Поділля-Промресурс» зазнало майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, внаслідок невиконання своїх зобов`язань по договору про перевезення вантажу в розмірі 67280 гривень 85 копійок, які просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

Відтак, щодо вирішення даної позовної вимоги, суд вважає зазначити наступне.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. В матеріалах даної цивільної справи не міститься жодних доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач повинен був довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів.

Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При визначенні упущеної вигоди (неодержаних доходів) враховуються вжиті кредиторомзаходи для їх одержання. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватись тільки точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином. Нічим не підтверджені розрахунки крдитора про можливі доходи до уваги братися не повинні.

Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу,протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які кредитор поніс би, якби не відбулося порушення права. така вимога обумовлена основною спрямованістю інститутів цивільно-правової відповідальності саме на відшкодування збитків.

Однак, позовна вимога ТОВ "Поділля-Промресурс" про стягнення з ОСОБА_1 упущеної вигоди на суму 67280грн. 85 коп. базується на договорі №02/04 від 02.04.2021 року про надання послуг з перевезення вантажів, ксерокопії витягу "Мінфін" про середню вартість пального та заявках на перевезення вантажів автомобільним транспортом відповідно до вищевказаного договору. Проте, вказані докази судом до уваги не приймаються, оскільки вони містять вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди, які грунтуються на розрахунках прибутку, що є теоретичними, побудованими на очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені належними доказами, які б свідчили про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач.

Крім того, позивач, як на доказ своїх вимог посилається на заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом датовану 22 вересня 2021 року, в якій зазначено, що автотранспорт має бути подано 23.09.2021 року починаючи з 7:30год., однак, ДТП сталась 23.09.2021 року близько 14-00.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «Страхова компанія Альфа-Гарант», але він не є власником транспортного засобу Volkswagen Transporter 4, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та довіреністю (а.с. 89-90).

З місця ДТП ОСОБА_1 забрала карета швидкої допомоги і він перебував на лікуванні в КНП «Багатопрофільна лікарня Тиврівської селищної ради», що підтверджується випискою № 1675 із медичної карти стаціонарного хворого, в лікарні він перебував з 23.09.2021 року по 30.09.2021 року (а.с. 88).

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000498 від 24.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 11-12). Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було визнано винним у вчиненні даного ДТП, а кримінальне провадження було закрите.

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, суд вважає позов в цій частині не доведеним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Щодо позовної вимоги заявленої позивачем до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", то суд вважає зазначити наступні обставини та правове обґрунтування з яких прийшов до наступного висновку.

23.09.2021 року відбулась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобілі "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль "Вольво" д.н.з. НОМЕР_2 .

Позивач до позовної заяви не додав доказів звернення до ТДВ СК "Альфа-Гарант", а отже позивач не звертався до страховика з заявою про страхове відшкодування в порядку передбаченому спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того, в тексті позовної заяви позивач зазначає, що про наявність полісу АР/460664 йому було відомо з онлайн ресурсу Моторно транспортного (страхового) бюро України.

Відповідно до пункту 33.1.4. статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідач

ТДВ СК «Альфа-Гарант» не отримувало від ТОВ "Поділля-Промресурс" заяву про страхове відшкодування, направлення якої передбачено п.п. б п. 35.2 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільної правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

Проте, вина особи цивільно-правову відповідальність якої застраховано повинна бути доведена та встановлена.

Таким чином, встановлення винної особи у невиконанні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП є обов`язковою.

Постанова про притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та якою б було встановлено його вину в настанні даної ДТП, відсутня.

Відповідно до п.32.1 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності.

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено які саме дії страховик має здійснити після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.34.1. ст.34 вказаного Закону, Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

На виконання п. 34.1 ст. 34 вказаного Закону, відповідач Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" 18.02.2021 року вих. № 12/630 направило лист ТОВ «Поділля-Промресурс», яким просило надати документи: повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування з зазначенням банківських реквізитів на які слід перерахувати страхове відшкодування, документи які підтверджують право на отримання страхового відшкодування, копію паспорта власника автомобіля, ІПН власника автомобіля, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, постанову суду про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Також, цим листом Товариство пояснило, що, оскільки ТОВ «Поділля-Промресурс» не повідомив страховика про настання пригоди, Товариству невідомо місцезнаходження пошкодженого автомобіля, на місце пригоди направити свого представника вже немає можливості адже про ДТП стало відомо через півроку після її настання, тому повідомило про необхідність надання до огляду пошкодженого автомобіля в стані в якому він знаходився після ДТП (що є вимогою п. 33.2. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), для чого було зазначено контактний телефон відповідального співробітника.

Відповідно до п.34.2. ст.34 вказаного Закону, Страховик зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Оскільки, жодної відповіді від ТОВ «Поділля-Промресурс» на лист Товариства про надання документів та інформації не надійшло, здійснити огляд пошкодженого автомобіля було неможливим.

Відповідно до п.33.1 ст.33 вказаного Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб, або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Пунктом 33.2. статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна, зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньої транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт, а також, забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому вони знаходилися після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадку передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Позивач не надав доказів підтверджуючих, що автомобіль станом на день подачі позову знаходиться у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, навпаки в позовній заяві Позивач зазначає, що автомобіль станом на дату подання позовної заяви відремонтовано та навіть надає акт виконаних робіт «ТС-0002305» від 03.11.2021 року.

Отже, Позивачем не додержано процедури визначення розміру збитків визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладені положення законодавства вбачається, що виплата страхового відшкодування за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язком страховика за наслідками настання страхового випадку, виконання якої обумовлюється не лише фактом завдання шкоди забезпеченим транспортним засобом, а є наслідком комплексу узгоджених дій (спільної реалізації: страховиком, страхувальником або іншою особою, відповідальність якої застрахована водієм транспортного засобу, причетного до ДТП, особою, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий) наділених їх прав та виконання обов`язків), спрямованих на встановлення факту ДТП, причин та обставин її настання розміру заподіяної шкоди.

Відтак, для виплати страхового відшкодування, необхідним є встановлення всіх елементів такого зобов`язання, а саме: факту ДТП, причин та обставин настання, розміру заподіяної шкоди, що здійснюється в т.ч. за наслідками виконання особою, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), водіями причетними до ДТП транспортних засобів та іншими зацікавленими особами покладеного на них Законом обов`язку з сприяння страховику в розслідуванні, причин та обставин відповідної ДТП та надання страховику інформації щодо причин та обставин її настання.

Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 вказаного Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 вказаного Закону, Страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Також, позивач просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно рахунку-фактури та акту виконаних робіт ПП «Трейдсервіс» вартість ремонтних робіт, однак, дані документи на думку суду не є належними доказами завданої матеріальної шкоди виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Оцінка майна (шкоди) проводиться суб`єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (надалі -Методики).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, пов`язаної з відновлювальним ремонтом транспортного засобу отриманої під час дорожньо-транспортної пригоди (тобто на дату ДТП), з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням суми ПДВ та за вирахуванням ВТВ документи надані позивачем не містять жодної з перерахованих ознак.

Однак, суд звертає увагу на те, що Позивач не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, хто є власником автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 , який рік випуску, строки експлуатації.

Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір та обгрунтованість своїх вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку та на підставі чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову судової палати у цивільних справах ВСУ у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року, оскільки в даній постанові йдеться мова про інші обставини настання страхового відшкодування.

Тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 22, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.3, 4, 76, 78, 80, 81, 89, 223, 258 - 259, 263-265, 268, 273, 351, 352, 355 ЦПК України, ст.ст.3, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.3, 7 ЗУ "Про оцінку майна", суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ТОВ "Поділля-Промресурс" до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Повний текст рішення суду виготовлено 26 липня 2022 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.