Справа № 645/7795/21
Провадження № 2/645/899/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу води,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу води в сумі 90301 грн. 7 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та отримують за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячої води згідно чинного законодавства. Відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з 01.12.2013 року по 31.10.2021 року у сумі 82436,01 грн., інфляційних витрати у сумі 3927,38 грн., 3% річних у розмірі 1667,68 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29 грудня 2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну відповідача ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів його обов`язку сплачувати вартість послуг теплопостачання та гарячої води. Він, відповідач ОСОБА_1 , власником вказаної квартири не являється, участі в укладенні договору на постачання теплової енергії і стороною в цих правовідношеннях не значиться. Квартирою АДРЕСА_2 не користується, а має тільки реєстрацію за вказаною адресою. Крім того, квартира не підключена до централізованого опалення, в ній відсутні прилади споживання теплової енергії. Труби теплопостачання заізольовані позивачем. Вказані обставини підтверджуються актом, копію якого додає. Квартира належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу. Згідно ст.322 ЦК України тягар утримання майна є обов`язком його власника. З огляду на наведене плату за теплопостачання об`єкту нерухомого майна повинен здійснювати власник квартири - ОСОБА_3 , з якою і повинен був укладатись договір теплопостачання. Також зазначив, що позивач свої вимоги не обґрунтував, доказів невиконання покладених на нього обов`язків не надав та просив врахувати строки позовної давності, оскільки КП "Харківські теплові мережі" просить стягнути заборгованість за період з 01.12.2013р. по 31.10.2021р. (8років). В даному випадку при доведеності позовних вимог майнові права можуть бути захищені в судовому порядку за період не більше ніж з 31.10.2018р. до 31.10.2021р. При вирішенні справи просив врахувати заперечення і в задоволенні позову відмовити.

Також відповідачем надано клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати у КП "Харківські теплові мережі": договір на теплопостачання та підігрів води в квартирі АДРЕСА_2 ; документ про право власності квартири АДРЕСА_2 ; документ, підтверджуючий підключення квартири АДРЕСА_2 до теплових мереж; розрахунок заборгованості за період з 31.10.2018 р. по 31.10.2021р.

У судове засідання призначене на 5 січня 2022 року представник позивача КП "Харківські теплові мережі" не з*явився про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, просив слухати справу за його відсутності.

У судове засідання відповвдач ОСОБА_2 не з*явився про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши клопотання відповідача про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно частин 4, 5 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідач своєчасно, в передбачений законом строк звернувся з клопотанням.

Суд вивчивши клопотання встановив, що до клопотання про витребування документів відповідачем не надано доказів того, що він самостійно намагався отримати такі документи від позивача, однак з незалежних від нього причин не зміг їх отримати, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що він власником вказаної квартири не являється, участі в укладенні договору на постачання теплової енергії і стороною в цих правовідношеннях не значиться, квартирою АДРЕСА_2 не користується, а має тільки реєстрацію за вказаною адресою.

Суд зазначає, що мета процесуального механізму витребування доказів є допомогти сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Згідно ст. 156 ЖК Української РСР - члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

При цьому Європейський суд зауважив, що національні суди, застосовуючи процесуальні норми, повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подане відповідачем клопотання про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він самостійно намагався отримати такі документи від позивача.

Керуючись ст.ст.2,76,81,83,84,126, 222, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу води відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя -