Провадження № 2-др/932/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Сергія Щербини, подану ним у цивільній справі за позовом керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська, 29», про витребування майна, про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала цивільна справа № 200/13495/16-ц за позовом керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська, 29», про витребування майна.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року позовні вимоги задоволено. Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ. А-2, поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ. а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, 00 коп.

05.07.2022 року до суду надійшла заява керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Сергія Щербини про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/13495/16-ц.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що судом не вирішено питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 судових витрат, понесених прокуратурою у зв`язку зі сплатою судового збору за подання зави про забезпечення позову в розмірі 689,00 грн. Крім того, у ході розгляду справи, прокуратурою було подано заяву про заміну відповідача та уточнення позовних вимог №04/54-1220 вих-22 від 14.02.2022 року, відповідно до якої прокурор відмовився від позовної вимоги про визнання права власності. Розмір сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання права власності складав 1 378,00 грн. Отже, у зв`язку з відмовою прокурора від даної позовної вимоги, поверненню з державного бюджету підлягає 689,00 грн. Просить ухвалити додаткове рішення у справі № 200/13495/16-ц, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 689,00 грн та повернути Дніпропетровській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за позовну вимогу про визнання права власності, від якої прокурор відмовився, що складає 689,00 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому в силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення без необхідності виклику сторін, або інших зацікавлених осіб.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 689,00 грн, є безпідставною, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року позовні вимоги задоволено. Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ. А-2, поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ. а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, 00 коп.

Відповідно до п. 41-42, 50 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Зменшення позивачем розміру позовних вимог є підставою для повернення йому тільки сплаченої суми судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI, а не інших судових витрат, які в такому разі у відповідній частині покладаються на позивача.

Відповідно до п. 46 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», перелік витрат сторін (склад витрат), наведений у статті 87 ЦПК, не є вичерпним. Витрати, пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними (наприклад, зберігання речових доказів; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; витрати заявника у справі окремого провадження про відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника, пов`язані з публікацією у місцевій пресі оголошення про виклик до суду держателя цінного папера (стаття 262 ЦПК) тощо) несе сторона, яка заявила про їх вчинення, а якщо клопотання заявлено обома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Види судових витрат зазначені у статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Перелік підстав, з яких суд має право ухвалити додаткове рішення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Аналізуючи зміст вищенаведених норм, беручи до уваги, що перелік підстав, з яких суд має право ухвалити додаткове рішення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, а також те, позовну заяву задоволено та стягнуто з відповідача судовий збір у повному обсязі на користь позивача, судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову не підлягає стягненню з відповідача, так як позивачу підлягає поверненню тільки сплачена сума судового збору за подання позовної заяви. Витрати, пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними, несе сторона, яка заявила клопотання про їх вчинення. Отже, у суду відсутні підстави для винесення додаткового рішення.

Вимога про повернення Дніпропетровській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за позовну вимогу про визнання права власності, від якої прокурор відмовився, що складає 689,00 грн, зазначена в заяві керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Сергія Щербини про ухвалення додаткового рішення є безпідставною, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", заявник просить суд повернути Дніпропетровській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за позовну вимогу про визнання права власності, від якої прокурор відмовився, що складає 689,00 грн.

Так, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В матеріалах справи міститься заява позивача про уточнення позовних вимог від 15 лютого 2022 року, у якій прокурор відмовляється від позовної вимоги про визнання права комунальної власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року у вказаній справі позов задоволено в повному обсязі, вирішено питання судових витрат, а саме: судові витрати стягнуто з відповідача в користь позивача в повному обсязі.

Отже, у суду відсутні підстави для винесення додаткового рішення.

Крім цього, суд роз`яснює позивачу, що згідно з п. 4 ч. 7 ст. 265 ЦПК України при вирішенні питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, з відповідача підлягають стягненню решта 50 відсотків судового збору, тобто понесені судові витрати.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вирішення повернення 50 відсотків судового збору, з урахуванням стягнення з відповідача вже в повному обсязі судового збору може призвести до подвійного одержання позивачем частини судового збору, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про повернення 50 відсотків судового збору слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, суд з урахуванням положень статті 270 ЦПК України, не вбачає підстав для винесення додаткового рішення, а відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 270, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська, 29», про витребування майна, про ухвалення додаткового рішення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ