Справа № 265/6415/20
Провадження № 2/265/41/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 січня 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/6415/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради,

за участі позивача - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись в його обґрунтування на те, що з 2 серпня 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, під час якого у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість, сімейні стосунки з відповідачем фактично припинились та за рішенням суду від 19 квітня 2010 р. шлюб між сторонами було розірвано. Вона проживає разом із сином по АДРЕСА_1 . За місцем проживання ОСОБА_1 малолітньому ОСОБА_4 створені всі необхідні умови для нормального життя та розвитку дитини. Вказувала, що починаючи з 2010 року, з моменту розлучення, відповідач бачив свого сина лише тричі, а вона на протязі останніх 11 років самостійно дбає про спільну для сторін дитину. Також за судовим рішенням з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 . Натомість, відповідач має заборгованість по аліментам на утримання спільного сина. Стверджувала, що з 2010 року відповідач не проявляє батьківської турботи про свого сина, ОСОБА_5 , оскільки протягом цього часу не бачиться та не спілкується із сином, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком. Таким чином відповідач повністю відсторонився від виховання ОСОБА_6 . На підставі викладеного з метою побудови для дитини повноцінної сім`ї та усунення негативного впливу зі сторони відповідача, який ухиляється від участі у вихованні сина просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 , заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у поданій нею позовній заяві. При цьому вказувала, що відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів на утримання сина та з моменту подачі позову до суду жодним чином не приймає участі у житті малолітнього ОСОБА_6 , бо не спілкується із ним, який у свою чергу забув, як виглядає батько. Просила суд задовольнити позов.

Представник позивача, адвокат Калініченко А. В., до судового засідання не з`явився за невідомих суду причин.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин повторно, будучи повідомленим про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у його відсутність.

Представники третьої особи, які діють на підставі довіреності, Мамаєва С. В. та Кибенко Т. Є. , у судове засідання не прибули, надавши суду заяви з проханням вирішити спір за їх відсутності, максимально врахувавши інтереси малолітньої дитини.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явились, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 16 березня 2009 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 15 червня 2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 103, вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 2 серпня 2008 року, було розірвано, що також підтверджується копією рішення від 19 квітня 2010 року Приморського районного суду м. Маріуполя.

Згідно із довідкою від 1 серпня 2020 року Приморського районного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя вбачається, що у ОСОБА_2 мається заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 9027,15 грн.

За інформацією КЗ «Маріупольська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 33» Маріупольської міської ради від 22 липня 2020 року вбачається, що вихованням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаються мати дитини та дідусь з бабусею. Натомість, батько дитини, ОСОБА_2 , участі у навчальному процесі свого сина не приймав.

Відповідно до акту від 5 серпня 2020 року, складеного КСН «Селище Моряків» за свідченнями сусідів по будинку, вбачається, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 мешкає разом зі своїм сином, ОСОБА_3 , 2009 р. н.

За характеристикою з місця роботи у ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» вбачається, що ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивного боку.

Свідок, ОСОБА_9 , пояснила суду, що вона є матір`ю позивачки, з якою вони мешкають разом із онуком, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_2 , де створені всі необхідні умови для виховання та розвитку дитини. Зазначала при цьому, що малолітній ОСОБА_3 не пам`ятає свого батька, ОСОБА_2 , який повністю ухилився від виховання свого сина. Зазначала, що за останні 11 років відповідач відвідував свого сина лише двічі. При цьому ОСОБА_2 аліменти не сплачує на утримання сина, з дитиною не спілкується, з моменту подачі позову до суду жодного разу не проявив ініціативу щодо спілкування із дитиною.

Свідок, ОСОБА_11 , зазначала в суді, що є давньою знайомою позивачки, бо вони зростали разом, тому постійно спілкується із ОСОБА_1 . Стверджувала, що з часу розлучення позивачки із ОСОБА_2 , останній жодним чином не цікавиться своїм сином, оскільки свідок востаннє бачила відповідача на 2-му дні народження ОСОБА_5 , який в свою чергу забув вже про батька. Додавала, що відповідач не спілкується із сином, не придбаває йому жодних речей, а вихованням та забезпеченням дитини займаються ОСОБА_1 та її батьки.

На підставі висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 2 червня 2021 року вбачається, що за рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 18 травня 2021 року вважається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому з відтвореного у судовому засіданні запису телефонної розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що міститься на долученому до справи представником позивача цифровому диску, вбачається, що відповідач визнавав позовні вимоги, заявлені до нього щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина, ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки зі своїм сином, ОСОБА_5 , не спілкується, не відвідує його, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться здоров`я, життям, інтересами дитини, а також ухиляється від належного утримання малолітнього ОСОБА_6 .

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_6 , що свідчить про підтвердження підстав обґрунтування позову ОСОБА_1 , які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідач, будучи батьком ОСОБА_6 , протягом тривалого проміжку часу (11 років) не піклується своїм сином, не займається його вихованням, не надаючи належної матеріальної допомоги на утримання дитини, чим фактично від участі у вихованні сина свідомо відмовився.

Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини, для реалізації її прав та дотримання її інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені останньою судові витрати при зверненні до суду із вказаним позовом в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 10 січня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в м. Маріуполі зареєстрований по АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, розташований в м. Маріуполі по вул. Митрополитській 3.

Суддя