Справа №198/155/22
Провадження № 2/0198/87/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2022 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань: Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін в залі суду в смт Юр"ївка Павлоградського району Дніпропетролвської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

10.06.2022 року до суду надійшла для розгляду вищевказана позовна заява.

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від даних стосутнків, в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про нарордження динитини, відповідач вказаний батьком. Дитина, на даний час, проживає з нею. Відповідач є працездатним та здоровим і на думку позивача, може сплачувати аліменти на користь їх дитини в розмірі 2000 грн. Місце роботи відповідача, позивачу не відоме.

Ухвадою суду від 2022 року, відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено на 14 липня 2022 року на 10 годину 00 хвилн. У призначений, день, час та місце слухання справи, позивач у судове засідання не з"явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки. У зв"язку з відсутністю у суду відомостей про повідомлення позивача про день, час та місце слухання справи, так як відсутні данні про отримання позивачем судової повістки на вказану дату, судове засідання, відповідно ст.223 ЦПК України, було відкладено на 28 липня 2022 року.

Станом на 28.07.2022 року, позивач в судове засідання не з`явилася, надавала суду заяву від 14 липня 2022 року про розгляд справи за її відсутності, прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 14 липня 2022 року визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі. Станом на 28.07.2022 року, від нього подано заяву якою він визнає позовні вимоги та вказує, що на даний час, не працює, за станом здоров"я інвалідом не являється і інших дітей, окрім ОСОБА_4 , не має.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування сторін у фактичному шюбі, в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр"івського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 29.05.2014 року (а.с.№6). В свідоцтві про народження, у графі батько вказано - ОСОБА_5 (а.с.№ 6) , - відповідач по справі. Дитина проживає з матір`ю.

На даний час, сторони проживають окремо, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання. Батьками не досягнуто згоди щодо розміру і способу сплати аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання їхньої дитини. Відповідач добровільно, починаючи з 2021 року, не бере участі в матареіальному утриманні дитини.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН Про права дитини , в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2618 грн, з 1 липня 2744 грн, з 1 грудня 2833 грн.

Таким чином з 01.01.2022 р. мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1309 грн. (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від 2618 грн.), а з 01 липня 2022 р. - 1372 грн., з 01 грудня 2022 р. 1416,50 грн.

Дитині сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 8 років.

При вирішенні питання про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що аліменти на дитину присуджуються у твердій грошовій сумі, відповідач є працездатним, утриманців не має, відсутність даних щодо незадовільного стану здоров`я сина позивача та відповідача, з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого Законом України Про державний бюджет на 2022 рік, визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків у утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України, та має забезпечити право малолітнього ОСОБА_4 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 10.06.2022 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 200, 263-268, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183,184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до суду з 10.06.2022 року та до досягнення дитиною віку повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Новоіванівське, Юр"ївського району, Дніпропетровської області, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , .

Суддя Наталя ЖМУД