БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1838/20
провадження № 2-з/361/107/22
УХВАЛА

06 липня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину цього майна.

05 липня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на будівельні матеріали, обладнання, конструктивних елементів та робіт, які були використані під час будівництва (створення майна) житлового будинку та господарської будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , і заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та робіт, які були використані під час будівництва (створення майна) житлового будинку та господарської будівлі, за вказаною адресою, та накладення арешту на земельну ділянку, площею 0, 1714 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :01:088:0026, за адресою: АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні перебуває вищевказана позовна заява, предметом якої є визначення прав на спільне сумісне майно позивача та відповідача, а саме на вказаний вище будинок та земельну ділянку. Відповідач у відзиві вказав, що житлового будинку та господарської будівлі, площею 164, 2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , фізично не існує, не будувалось раніше та не будується на даний час. Позивач стверджує, що є підстави вважати, що спірне майно може бути відчужено та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Із вищевикладеного видно, що між сторонами дійсно виник спірта існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням всіх обставин, при вжитті заходів забезпечення позову суд виходячи із розміру заявлених позовних вимог, бере до уваги те, що накладення арешту не позбавляє права власності відповідача на належне йому майно, а лише по своїй суті є тимчасовим обмеженням у праві розпорядження таким майном, у той же час забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь останнього, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок.

У частині задоволення заяви про заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та робіт, які були використані під час будівництва (створення майна) житлового будинку та господарської будівлі та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки слід відмовити, оскільки накладення арешту на будівельні матеріали, обладнання, конструктивні елементи, які були використані під час будівництва (створення майна) житлового будинку та господарської будівлі та арешту на земельну ділянку це і є накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої цілі цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на будівельні матеріали, обладнання, конструктивні елементи та роботи, які були використані під час будівництва (створення майна) житлового будинку та господарської будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,1714 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку. Кадастровий номер: :01:088:0026. за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Дані про стягувача:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Дані про боржника:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Петришин