УХВАЛА

(про забезпечення позову)

"06" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Черниш О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сулейманова М.І. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання дій протиправними, скасування записів державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушення,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача державного реєстратора Микитенко Л.І. при проведенні 27.10.2021 державної реєстрації за АТ «Альфа-Банк» на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 120, а саме реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 27.10.2021, реєстр. № 120; поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попередній запис про право власності на вказане майно за позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2008; та стягнути витрати по оплаті судового збору.

Разом з позовною заявою, до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позовні вимоги по справі шляхом накладення заборони відчуження на житловий будинок АДРЕСА_1 будь-яким чином, будь-яким особам та заборони АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку, спрямовані на вчинення будь-яких правочинів, а також вселення до квартири, вчинення будь-яких інших дій, пов`язаних з доступом до будинку, уповноваження інших будь-яких осіб щодо вчинення відносно майна будь-яких дій, посилаючись на те, що банк незаконно зареєстрував за собою право власності на спірний будинок, та у позивача існують підстави вважати, що виконання рішення по вказаній справі може бути ускладнене.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають

бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Предметом спору в даній позовні заяві є скасування державної реєстрації на нерухоме майно, та поновлення попереднього стану.

Надані позивачем при подачі позовної заяви ( відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 22.11.2021 року) підтверджують обставини, що відповідачу АТ «Альфа-Банк» на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17.10.2018 року у справі №183/5864/17-ц.

До суду не надані докази на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, надані до суду фото-картки є нечіткими.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить АТ «Альфа-Банк»

є співмірними із заявленими позовними вимогами, тому вважає за необхідне до розгляду справи по суті накласти заборону відчуження на вказане нерухоме майно, оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому вона підлягає задоволенню частково, а в інші частині заяви суд вважає відмовити у зв`язку з не співмірністю.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сулейманова М.І. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на житловий будинок, загальною площею 455,4 кв.м., житловою площею 316,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний № 120, який на праві приватної власності належить АТ «Альфа-Банк» - до вирішення справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя Г.А. Зуб