ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/850/22 Справа № 212/4186/21 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021року, яке ухвалене суддею Борис О.Н. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» )надалі - АТ «Криворізька теплоцентраль», Відповідач), про скасування боргу за послугу централізованого опалення.

Позовна заява мотивована тим, що позивачка ОСОБА_1 що являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку отримала у спадщину після смерті матері у 2016 році.

23.01.2017 рокумешканці будинку звертались з колективним зверненням до ДП`Криворізька теплоцентраль`про надання дозволу на відключення від систем опалення кутові квартири у другому під`їзді, будинку АДРЕСА_2 .

У подальшому неодноразово зверталась з заявами до відповідача, у яких просила від`єднати вказане помешкання від системи централізованого постачання, оскільки у квартирі ніхто не проживає, послуги надаються неякісні.

З моменту смерті матері та до теперішнього часу у квартирі ніхто не прописаний та фактично ніхто не проживає. Окрім цього зазначила, що спадкодавцем ОСОБА_2 та безпосередньо нею договір про надання послуг з відповідачем не укладався, а тому відсутні підстави для нарахування сум за надані послуги.

У зв`язку з вищевикладеним просила суд, визнати незаконним нарахування за послугу централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 нараховану АТ «Криворізька теплоцентраль» та скасувати заборгованість за дану послугу в розмірі 39 852,59. Зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» закрити особовий рахунок по послузі утримання будинку/управління багатоквартирним будинком відкритий на ім`я померлої ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неврахування судом першої інстанції факту відсутності укладеного сторонами договору про постачання теплової енергії.

Також, зазначає, що 23.01.2017 року з колективним зверненням мешканці звернулись до АТ «Криворізька теплоцентраль» в якому просили через невірне проектування системи опалення, а саме розводки у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 відрізати від системиьопалення кутові квартири.

30.01.2017 року позивачка з аналогічною заявою звернулась до АТ «Криворізька теплоцентраль», проте відповідач продовжує нараховувати заборгованість за послугу централізованого опалення.

З моменту смерті матері та до теперішнього часу у квартирі ніхто не прописаний та фактично ніхто не проживає, у зв`язку з чим є незрозумілим на яких підставах відповідач нараховує борг за споживання централізованого опалення. Окрім цього зазначила, що спадкодавцем ОСОБА_2 та безпосередньо нею договір про надання послуг з відповідачем не укладався, а тому відсутні підстави для нарахування сум за надані послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник відповідача АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 7, 8), яку отримала у спадок після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

За вказаною адресою АТ « Криворізька теплоцентраль» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та з моменту зняття з реєстрації попереднього власника ОСОБА_3 12.04.2017 року зареєстровані особи відсутні ( а.с. 50) .

Починаючи з 2017 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась з заявами та скаргами до відповідача з одночасною вимогою про відключення її помешкання від мереж централізованого опалення, посилаючись на визначене законом право обрання послуги за власним бажанням.

На письмове звернення щодо якості послуги з централізованого опалення ДП «Криворізька теплоцентраль» листом № 650/39 від 10.02.2017 року, повідомило ОСОБА_3 , що згідно Постанови КМУ «Про особливості нарахування плати за надану послугу з централізованого опалення населенню у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії в опалювальний сезон 2016/2017» №865 від 30.11.2016 року, за адресою АДРЕСА_1 , працівниками ДП «Криворізька теплоцентраль» виконано перерахунок за жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року.(а.с. 27)

В листі ДП «Криворізька теплоцентраль» вих.. № 698/39 від 14.02.2017року на звернення ОСОБА_3 щодо відключення від мереж централізованого опалення, зазначено, що відключення від ЦО і ЦПГВ при відмові споживачів від цих послуг проводиться відповідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22.11.2005 року та відповідно змін до нього, внесених згідно наказу № 169 від 06.11.2007 року та передбачає виконання певних обов`язкових процедур. Порядком передбачено відключення всього будинку загалом від систем ЦО і ЦПГВ, а не окремих приміщень в багатоквартирному житловому будинку, та питання повинно вирішуватись за згодою всіх співвласників багатоквартирного будинку, з урахуванням затверджених схем теплопостачання населеного пункту та стану інженерних мереж.

Відключення від централізованого опалення окремих приміщень (квартир) в багатоквартирному будинку чинним законодавством не передбачено (а.с.9)

20.01.2017 року складено Акт підписаний споживачем ОСОБА_5 та представником ДП «Криворізька теплоцентраль» про обстеження, неналежне надання або ненадання послуг за результатами якої встановлено, що стояки робочі, радіатори прогріті не рівномірно(а.с 15)

Листом № 453/31 від 27.01.2021 року АТ «Криворізька теплоцентраль» на звернення ОСОБА_1 про відключення від мереж централізованого опалення, повідомила, що власники квартир багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відключити свою квартиру від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир цього будинку відключена від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі.

Для відключення від ЦО та ГВП власник квартири багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відключення та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири.

Заява про відключення квартири багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд комісії.

Повідомлено про наявність заборгованості в розмірі 33 479, 98 грн., яку запропоновано сплатити в добровільному порядку (а.с. 17).

Листом від 15.05.2021 року за № 2549/31 на звернення ОСОБА_1 надано аналогічну інформацію (а.с. 18)

Відповідно до Актів у період 29.10.2017 року по 03.11.2020 року здійснювалось постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 . Витоків теплоносія на внутрішньо будинковій системі ц/о не виявлено.(а.с. 46-49)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що що у помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу, не встановлено автономне опалення, послуги централізованого опалення надаються у встановленому законом порядку, а відтак відсутні будь-які підстави для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно пункту 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Відповідно до розділу ІІІ Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води».

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.

Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП.

Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника.

Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення).

Виконавці робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води письмово повідомляють власника про дату і час здійснення заходів із підготовки відповідної мережі до відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власника (спускання води з системи чи її частини тощо). Ця дата має бути не раніше ніж 15 календарних днів і не пізніше ніж 30 календарних днів від дати надсилання такого повідомлення власнику.

Якщо повідомлення від виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води надійшло власнику після 01 жовтня, дата відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП квартири чи нежитлового приміщення власника переноситься на наступний міжопалювальний період.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків, а не окремих квартир у багатоквартирному житловому будинку, від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

При цьому, необхідно наголосити й на тому, що Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 яким затверджено порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Згідно ст.. 9 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Натомість, позивачка ОСОБА_1 , плату за послуги з централізованого опалення не здійснювала у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Враховуючи викладене суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов правильного висновку про те, що у помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , не встановлено автономне опалення, послуги централізованого опалення надаються у встановленому законом порядку, а відтак відсутні будь-які підстави для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не існує будь-яких відносин, оскільки договір між сторонами не укладено, є безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, про те, що моменту смерті матері та до теперішнього часу у квартирі ніхто не прописаний та фактично ніхто не проживає, у зв`язку з чим є нарахування борг за споживання централізованого опалення є безпідставним.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15.

За таких обставин, доводи позивачки ОСОБА_1 про неправомірне нарахування відповідачем оплати за послуги з теплопостачання через фактичне невикористання нею цих послуг не заслуговують на увагу, оскільки остання не дотрималась порядку відключення її квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: