Справа № 212/1834/22
У Х В А Л А

18 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Голуб О.В., за участі боржника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати судовий наказ, виданий Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року у справі № 212/1834/22 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31 березня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2022 року суддею Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г. був виданий судовий наказ по справі №212/1834/22 2-н/212/387/22, яким з мене стягнуто на корить ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі % частини зі всіх видів заробітку / доходів/ щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31 березня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового наказу за заявою стягувана ОСОБА_3 у Покровському ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Дніпро/ відкрито виконавче провадження № 69025683. 30 травня 2022 року йому стало відомо, що відкрито виконавче провадження стосовно стягнення з мене аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , з чим він повністю не згодний , оскільки вважає, що стягувач не має ніякого права на отримання з нього аліментів на дитину. З 2005 року по 2018 рік він проживав разом з ОСОБА_6 однією сім`єю по АДРЕСА_1 . Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_4 . Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 разом з дитиною переїхала проживати до своєї матері ОСОБА_7 та в 2018 році захворіла на психічне захворювання - шизофренію. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_3 була визнана недієздатною і над нею була призначена опікуном її мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року з нього стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 . Після визнання ОСОБА_3 недієздатною, баба дитини ОСОБА_7 стала перешкоджати йому бачитися з дитиною та відмовилася передати доньку на виховання, незважаючи на те, що він має пріоритетне право, як батько дитини, на проживання разом з нею та її виховання. Тому він звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_7 про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 від баби та про звільнення мене від сплати аліментів та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/215/235/19, виданий на підставі рішення суду про стягнення аліментів.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року- позовні вимоги задоволені та відібрано від баби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_2 малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та передано дитину батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що прописаний по АДРЕСА_3 . Припинено стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/215/235/19 про стягнення аліментів, виданий Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року залишено без змін , а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_7 відхилена. На виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року про відібрання дитини відкрите виконавче провадження № 68970195 в Тернівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м.Дніпро/. Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року про відібрання дитини Аріни від ОСОБА_7 та передачі її мені набрало законної сили 29 березня 2022 року і повинно бути виконане належним чином. Таким чином, з 29 березня 2022 року, тобто ще до видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 від 25 квітня 2022 року, дитина повинна була бути передана йому на виховання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат Севостьянова І.Г.

заяву ОСОБА_3 не визнала в повному обсязі, оскільки боржником не подано належного та допустимого доказу перебування дитини на його утриманні. Крім того додала, що ухвалою Верховного суду України від 22.06.2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Тернівськог районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 19.11.2021 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2022 у справ № 215/3668/19, тому в задоволенні заяви просить відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 25 квітня 2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/1834/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31 березня 2022 року до досягнення дитиною повноліття

Актом від 14.07.2022, затвердженого головою квартального комітету Шестаковим Л.М., встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешкає з матір`ю ОСОБА_3 у бабусі ОСОБА_7 без реєстрації по АДРЕСА_2 з 2019 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено судовий спосіб захисту прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_8 посилається на те, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2021 року про відібрання дитини ОСОБА_5 від ОСОБА_7 та передачі її йому набрало законної сили 21.03.2022р. і повинно бути виконане.

Вважає, що оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_5 на час ухвалення судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 проживала не зі стягувачем, а зі своєю бабусею ОСОБА_7 , яка до цього часу утримує у себе дитини, то право вимоги аліментів у стягувача ОСОБА_3 відсутнє.

Відповідно до ухвали Верховного суду України від 22 червня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року у справі № 215/3668/19. Клопотання ОСОБА_7 про зупинення виконання судового рішення задоволено частково. Зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року в частині відібрання від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передання дитини її батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина.

Крім цього, судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана матір`ю дитини про стягнення аліментів з батька дитини відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відтак суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері для утримання дитини, може слугувати підставою для звернення батька до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, відповідно ж не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки судовий наказ було видано у відповідності до норм цивільного процесуального Закону, на підставі заяви, яка відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 432, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2022 року.

Суддя О. Г. Пустовіт