Справа № 428/8978/21
Провадження № 2-к/428/14/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області клопотання Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету, розташованого у м. Мінськ, Республіка Білорусь, про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету, розташованого у м. Мінськ, Республіка Білорусь звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 21.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету заборгованості по коштам, витраченим на утримання дитини, яка знаходилась на державному забезпеченні у розмірі 13 306 (тринадцять тисяч триста шість) білоруських рублів 57 копійок.

З поданого клопотання вбачається, що 21.06.2021 суддею Мінського району Мінської області Красуцким Г.В. було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 , 1964 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одноразово в дохід бюджету суму заборгованості за видатками, витраченими державою на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на державному забезпеченні за період з 01.04.2015 по 03.11.2019 у розмірі 13 306, 57 рублів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито 27, 00 рублів.

До теперішнього часу зазначене рішення на території Республіки Білорусь не виконувалося.

На підставі викладеного у клопотанні ставиться питання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення судді Мінського району Мінської області Республіки Білорусь Красуцкого Г.В. від 21.06.2021 в частині стягнення з ОСОБА_1 одноразово в дохід бюджету суми заборгованості за видатками, витраченими державою на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на державному забезпеченні за період з 01.04.2015 по 03.11.2019 у розмірі 13 306, 57 рублів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить оголошення суду, опубліковане на офіційному веб-сайті Сєвєродонецького міського суду Луганської області (sdm.lg.court.gov.ua) в розділі «Інше» підрозділу «Інформація щодо розгляду судових справ для фізичних і юридичних осіб, які знаходяться в зоні АТО» - «Цивільні справи».

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з заочним рішенням Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 21.06.2021 року з ОСОБА_1 , 1964 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одноразово стягнуто в дохід бюджету суму заборгованості за видатками, витраченими державою на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на державному забезпеченні за період з 01.04.2015 по 03.11.2019 у розмірі 13 306, 57 рублів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито 27, 00 рублів.

Вказане рішення набрало законної сили 20.07.2021.

Згідно з довідкою судді Мінського району Мінської області Республіки Білорусь Красуцкого Г.В., заочне рішення від 21.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету суми заборгованості у розмірі 13 306 (тринадцять тисяч триста шість) білоруських рублів 57 копійок на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР.

Відповідно до статті 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що умови, передбачені Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, дотримані, а клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 53 Конвенції та ст. 466 ЦПК України.

При цьому, суд враховує, що рішення судді Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 21.06.2021 набрало законної сили та на теперішній час не виконано, а боржник не була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі.

За таких обставин, враховуючи, що підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ст. 468 ЦПК України, відсутні, суд вважає, що клопотання Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету, розташованого у м. Мінськ, Республіка Білорусь, про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно з офіційним курсом Національного банку України на 04 січня 2022 року білоруський рубль по відношенню до української гривні становить 10, 68 грн. за 1 білоруський рубль, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 142 114 грн. 17 коп., а сума заборгованості по сплаті державного мита, яка підлягає стягненню, становить 288 грн. 36 коп.

Керуючись ст. 258-260, 462, 467-469 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Управління освіти Мінського районного виконавчого комітету, розташованого у м. Мінськ, Республіка Білорусь, про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення судді Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 21.06.2021 в частині стягнення одноразово з ОСОБА_1 , 1964 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід бюджету суму заборгованості за видатками, витраченими державою на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на державному забезпеченні за період з 01.04.2015 по 03.11.2019 у розмірі 13 306, 57 рублів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 04 січня 2022 року в гривневому еквіваленті становить 142 114 (сто сорок дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 17 коп., а також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито 27, 00 рублів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 04 січня 2022 року в гривневому еквіваленті становить 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. 36 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов