КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 758/17114/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5865/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Головчак М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

11 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Семенюк Т.А

Суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року в справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року заявник звернулась до суду першої інстанції із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 26.06.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, проте сімейно-шлюбні відносини між сторонами не склались та шлюб розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.07.2020 року.

У період шлюбу в сторін народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільного сина.

У зв`язку з викладеним, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду до дня досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Роз`яснено, що заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 25 січня 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подада апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції неповно встановив обставини та формально підійшов до вирішення справи.

Вважає, висновок суду першої інстанції про неможливість видачі судового наказу через призму положень ч. 3 ст. 19 ЦПК, за наявності спору щодо аліментних виплат з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України необґрунтований, оскільки перелік виключних підстав щодо відмови у видачі судового наказу встановлений ст. 165 ЦПК України, серед яких зазначена судом підстава відсутня.

08 червня 2022 року до апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_3 на апеляціну скаргу, в якій відповідач просив залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись в обґрунтування на те, що судом вірно застосовано п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України через призму положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України, оскільки між сторонами наявний спір що підтверджується запереченням відповідача проти заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз положень п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України через призму положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України вказує на те, що судовий наказ щодо перелічених вимог можливо видати лише в разі відсутності спору щодо таких вимог між сторонами, проте суду вбачає, що між сторонами наявний спір стосовно сплати аліментів на сина ОСОБА_4 .

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено право батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу.

Представник боржника адвокат Крупій І.Я. подав до Подільського районного суду м. Києва заперечення щодо заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування зазначив, що весь час після розлучення ОСОБА_3 приймає участь у вихованні сина та особисто здійснює оплату гуртків, які відвідує син, харчування та одяг. Окрім цього, ОСОБА_3 відкрито картковий рахунок (дитяча картка) в Монобанку для проведення розрахунків цією карткою на потреби сина, про що була надана довідка про рух коштів від 06.12.2021 року. Вважав, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину містить неправдиві дані про самостійне матеріальне забезпечення сина ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, врахувавши вказані заперечення, вважав, що між сторонами існує спір та застосував п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, проте колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, оскільки до вказаних правовідносин слід застосовувати п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановленістаттею 163 ЦПК України, а саме, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду до дня досягнення дитиною повноліття.

До заяви про видачу судового наказу додано документи та докази на обґрунтування та підтвердження вимог про стягнення аліментів.

Зі змісту заяви вбачається, що вона містить вимогу, передбачену п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України та за своїми формою і змістом відповідає ст.163 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Слід зазначити також, що надання ОСОБА_3 в добровільному порядку коштів на утримання сина не є підставою для відмови у стягненні з нього аліментів на утримання дитини у судовому порядку, в тому числі і шляхом видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки до заяви про видачу судового наказу було додано всі наявні у заявника документи, якими вона обґрунтовувала свої вимоги щодо стягнення з боржника ОСОБА_3 аліментів, у суду першої інстанції не було підстав для відмови заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі судового наказу.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права то така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді