Справа № 296/2578/22
УХВАЛА

Іменем України

"22" червня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судових засідань Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. №969 від 08.07.2011,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року заявник Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. №969 від 08 липня 2011 року, з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, 08 липня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., вчинено виконавчий напис №969, яким було запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначена квартира передана в іпотеку ОСОБА_1 за іпотечним договором від 20 березня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №281/20-206 від 20 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2

Також зазначає, що згідно з Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року та протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Крім того, відповідні зміни були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник АТ «Альфа-Банк» Короленко В.В. згідно прохальної частини заяви про заміну стягувача просив вказану заяву розглянути без участі представника АТ «Альфа-Банк» (а.с.2).

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася.

Дослідивши та перевіривши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Приписами статті 442 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) встановлено, що:

1. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

2. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

3. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

4. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

5. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 446 ЦПК України визначено підсудність справ, пов`язаних з виконанням рішень, а саме встановлено, що:

1. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

2. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є місце проживання (перебування), роботи боржника або місцезнаходження його майна.

За приписами статті 379 КАС України питання заміни сторони виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства України, можливо виключно судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Тобто, процесуальним законом (КАС України) надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті.

З 15 грудня 2017 року діє нова редакція КАС та ЦПК України. Положеннями КАС України в новій редакції не передбачено процесуальної можливості заміни сторони стягувача у виконавчих документах виданих іншими органами, а не адміністративним судом. Натомість, в ЦПК України у новій редакції законодавцем передбачено вирішення процесуального питання заміни стягувача у виконавчих документах, виданих іншими органами, що передбачено положеннями ст. 446 ЦПК України.

Отже, КАС України не передбачено процесуальної можливості заміни сторони виконавчого провадження у випадках, коли адміністративна справа судом не розглядалась.

Натомість аналіз положень ст. 442 та ст. 446 ЦПК України вказує на те, що в порядку цивільного судочинства передбачена не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Однак у даному випадку суду необхідно з`ясувати, чи можлива заміна сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису до моменту відкриття виконавчого провадження. Вирішуючи дане питання, суд виходить з такого.

З матеріалів заяви про заміну стягувача вбачається, що 08 липня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. вчинено виконавчий напис №969, яким було запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначена квартира передана в іпотеку ОСОБА_1 за іпотечним договором від 20 березня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №281/20-206 від 20 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 . Стягнення здійснюється за період з 10 червня 2010 року по 10 червня 2011 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири пропонує задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 33079 доларів США 91 цент, що складає 263762, 67 грн.

Згідно з Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року та протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Згідно з п. 1 Передавального акта від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15 жовтня 2019 року.

Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» та отримав право вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса №969 від 08.07.2011.

В матеріалах заяви відсутні докази того, що виконавчий напис нотаріуса №969 від 08.07.2011 про звернення стягнення на квартиру, яка передана в іпотеку ОСОБА_1 за іпотечним договором від 20 березня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №281/20-206 від 20 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , пред`являвся стягувачем до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як зазначалося вище, відповідно до частини першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Отже, виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини 5 статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі до відкриття виконавчого провадження є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20, 28 січня 2021 року у справі №824/387/20-а, від 18 березня 2021 року у справі № 200/6545/20-а, від 24 червня 2021 року у справі № 420/2141/20, від 21 січня 2022 року у справі № 400/212/21.

При цьому, висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки у справі № 826/7941/17 заміна стягувача або боржника відбувалася у відкритому виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису.

Із змісту заяви, поданої АТ «Альфа-Банк» до суду, встановлено, що сторона на підставі Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, та протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», переходить до АТ «Альфа-Банк», має намір реалізувати набуте право щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання, та не має у своєму розпорядженні виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства, для отримання захисту в порядку ст. 442 ЦПК України, щоб набути статусу сторони виконавчого провадження, проте саме виконавче провадження за таким виконавчим документом ще не відкрито.

Таким чином, з аналізу вище зазначених норм цивільного процесуального законодавства та вивчених і досліджених судом доказів, вбачається, що суд може замінити стягувача лише при наявності відкритого виконавчого провадження, а у випадку необхідності заміни стягувача або боржника до відкриття виконавчого провадження допускається зміна стягувача тільки у виконавчому листі, що видається судом.

Законом не передбачено можливості заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса при відсутності відкритого виконавчого провадження, як і не передбачено надання судом особі права стягувача на пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання, якщо спір про законність і обґрунтованість стягнення не розглядався безпосередньо судом. Виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.

Таким чином, положення статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону «Про виконавче провадження» не є такими, що можуть бути застосовані, до вимог про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса при відсутності виконавчого провадження за таким виконавчим документом. Оскільки виконавчий лист судом не видавався, справа судом не розглядалася в порядку цивільного судочинства, а виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису не було розпочате, ураховуючи, що заміна боржника або стягувача без відкритого виконавчого провадження можлива лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, заява про заміну стягувача задоволенню не підлягає з підстав того, що заміна сторони у виконавчому написі нотаріуса без відкритого виконавчого провадження неможлива.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 442, 446, ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. №969 від 08.07.2011 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали: 27.06.22.