Провадження № 2/369/2586/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2022 м. Київ
26 липня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М. при секретарі Макаренко К.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що він має зареєстроване у встановленому законом місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак він звернувся до Києво-Святошинського районного суду з даним позовом, оскільки фактично проживає на території Києво-Святошинського району і має на праві власності житло.
В судовому засіданні позивач розгляд питання про передачу справи на розгляд до належного суду поклав на розсуд суду.
В підготовчому судовому засіданні представник відповідача розгляд питання про передачу справи на розгляд до належного суду поклав на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Загальні підстави для визначення підсудності цивільних справ визначені у статях 27 та 28 ЦПК України, норми яких передбачають, що позови подаються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача або позивача.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Згідно частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.
Позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Даних про те, що ОСОБА_1 письмово повідомив орган реєстрації про своє місце перебування за певною адресою в Бучанському районі (раніше Києво-Святошинський район) Київської області, або у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце перебування, матеріали справи не містять.
Аналіз вишевказаних норм свідчить, що позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача з огляду на правила ст. 28 ЦПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що справу за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід передати на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене та керуючись ст. 29 ЦК України, ст. ст. 3, 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 27, 28, 316, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук