Справа № 275/404/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 липня 2022 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, в сумі 10 150, 00 грн. та та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Крім того, до позовної заяви позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди. Своє клопотання мотивував тим, що сума судового збору за дану позовну вимогу становить 992,40 грн., яка перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній календарний рік, тому на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просив звільнити його від сплати судового збору за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження та клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов :1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері(батьки),які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст.8 Закону та положень ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України (у попередній редакції ЦПК) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Між тим, відстрочення стороні сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Дослідивши доводи клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки обставини, викладені у заяві, самі по собі не вказують на наявність підстав для відстрочення сплати судового збору.

Так, позивачем належних та допустимих доказів, які б вказували на існування обгрунтованих підстав для звільнення сплати судового збору надано не було, позивач працює та отримує заробітну плату, а розмір доходу за попередній 2021 рік в сумі 84 396,97 грн., згідно доданих відомостей бази даних Пенсійного Фонду, спростовує доводи позивача про те, що судовий збір у даній справі в розмірі 992,40 грн. перевищує 5 % річних від доходів позивача.

Тобто позивачем не наведено доказів свого скрутного матеріального стану, який би давав підстави для звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону та ст. 136 ЦПК України.

Інші обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати однієї позовної вимоги судовим збором.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору, зазначених в ст. 8 Закону - позивачем не наведено.

Суд вважає, що констатація заявником скрутного матеріального становища без надання належних доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ЄСПЛ також вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Враховуючи вказане, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору у даній справі.

За таких підстав, провадження у справі не може бути відкрито, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме - позивачем не сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною вимогою майнового характеру, встановлений законодавством відповідно та у розмірі затвердженому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених в ст.177ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків позовної заяви у десятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року становить 2481 гривні.

Згідно з п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позовну, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, на усунення недоліків позову, у даній справі позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 992.40 грн., сплативши за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/ТГ смтБрусилів 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485 , Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача - UA0006719, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу «*;101;__________(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ позивача), Брусилівський районний суд Житомирської області.»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 26.07.2022.

Суддя Миколайчук П.В.