Справа № 521/9021/14-ц
Провадження № 6/521/54/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання - Підмазко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа, видачу дубліката виконавчого листа, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , первісний стягувач: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів.

На обґрунтування заяви були наведені наступні фактичні обставити.

Згідно заяви, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 30.10.2007 р. 11.02.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було замінено стягувача у виконанні рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно заяви, виконавчий лист № 521/9021/14ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на виконанні у Другому Малиновському ВДВС перебував. Проте, 03.12.2017 року виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконаного листа завершено, а оригінал виконавчого листа повернуто за адресою первісного стягувача - ПАТ «УкрСиббанк». Повторно на виконання не надходив та наразі на виконанні не перебуває. Виконавчий лист № 521/9021/14ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні у Другому Малиновському ВДВС перебував. Проте 22.12.2018 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, заявник зазначає, що виконавчі листи № 521/9021/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ТОВ «Українська факторингова компанія» не передавалися первісним стягувачем.

Таким чином, TOB «Українська факторингова компанія» наразі невідоме місцеперебування оригіналів виконавчих листів № 521/9021/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Крім того, ТОВ «Українська факторингова компанія» було позбавлене можливості пред`явлення до виконання виконавчих листів № 521/9021/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у визначений законом строк з причин, що не залежали від його волі.

Враховуючи вищевикладене, представник заявника звернувся до суду з відповідною заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

05.01.2022 року учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 30.10.2007 р.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду по справі №521/9497/15-ц від 24.12.2015 року Малиновський районний суд м. Одеси видав первісному стягувачу виконавчі листи.

Судом встановлено, що 22.12.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 180, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.10.2007, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська Факторингова компанія».

11.02.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було замінено стягувача у виконанні рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З відповіді Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) №58272 від 27.10.2021 року, на виконанні у Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) перебував виконавчий лист №521/9021/14- від 02.12.20014 року про стягнення з ОСОБА_1 , номер виконавчого провадження № 543333227. Також, згідно даної відповіді, 03.12.2017 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутність майна у боржника.

З відповіді Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) №12292 від 30.03.2021 року, на виконанні у Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) перебував виконавчий лист №521/9021/14-ц від 02.12.20014 року про стягнення з ОСОБА_2 , номер виконавчого провадження № 48934823. Також, згідно даної відповіді, 03.12.2017 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із заяви TOB «Українська факторингова компанія» та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суд звертає увагу заявника, що трирічний строк на звернення до виконання виконавчого листа, який виданий на підставі рішення суду від 30.09.2014 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , передбачений ч. 1 ст. ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», минув 03.12.2020 року.

Проте, заявник не навів суду ніяких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску первісним стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд зазначає, що стягувач, в особі ПАТ «УкрСиббанк», якому було видано виконавчий лист, зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та у передбачений законом строк пред`явити його до виконання.

Також, суд звертає увагу заявника, що трирічний строк на звернення з виконавчим листом з виконання рішення суду від 30.09.2014 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , передбачений ч. 1 ст. ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», минув 22.12.2021 року, тобто на день подачі заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме: станом на 07.12.2021 року, строк на пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 ще не закінчився, а тому суд вважає, що заява про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 була подано до суд передчасно. До того ж, представник заявника не повідомив обставин та причин суду, чому ТОВ «Українська факторингова компанія» не звернулось до виконавчої служби з моменту заміни сторони виконавчого провадження з первісного стягувача - «ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія», оскільки строк на пред`явлення виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 до виконання станом на подачу даної заяви ще не закінчився.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або не заінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано таких доказів. Доводи заяви свідчать лише про те, що попередній кредитор та його правонаступник фактично не цікавились ходом виконання судового рішення. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачами своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд відмовляє у видачі дублікату виконавчого листа новому стягувачеві - ТОВ «Українська факторингова компанія» у зв`язку із закінченням строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, у справі 521/9021/14-ц.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 12, 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 81, 123, 126, 127, 433, п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України СУД -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа, видачу дубліката виконавчого листа, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , первісний стягувач: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: