Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2299/21

2/330/78/2022

"06" січня 2022 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - Гусарової В.В.,при секретарі - Тошевої Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Мелітопольского району Запорізької області про позбавлення батьківських прав.

в с т а н о в и в:

1.Позиція сторони позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 06 грудня 2013 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у сторін народилася дитина: сина - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами рішенням Якимівського районного суду від 02 березня 2021 року розірвано.

Рішенням Якимівського районного суду від 24 червня 2021 року визначене місце проживання малолітньої дитини разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

З вересня 2019 року між сторонами були припинені шлюбні відносини, відповідач поїхала до міста Київ та постійно проживає там, і з цього часу неповнолітній син, ОСОБА_17 мешкає разом з позивачем. Відповідно до позову, до теперішнього часу відповідачка не здійснювала будь-яких заходів задля того, щоб дитина проживала з нею, з сином майже не спілкується, лише іноді по телефону, у його вихованні та утриманні участь не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11924.08 гривень.

Позивач протягом останніх трьох років опікуюся дитиною, утримує його, дбає про фізичний та психологічний розвиток сина, слідкує за розвитком і його здоров`ям, повністю його утримує.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.08.2021 року складеного головним спеціалістом служби у справа дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Гартман М.В., інспектором відділу соціального захисту населення Шубіним В.А. про те, що при перевірці умов проживання малолітньої дитини встановлені умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання: в будинку пічне опалення, водопостачання, водовідведення. В наявності окремі спальні місця. Родина забезпечена усім необхідним. В кімнатах прибрано, на подвір`ї наведено лад. Життєво-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання родини на момент обстеження задовільні. Для дитини створені такі умови: окрема кімната, спальне місце, місце для гри та занять, шафа для речей, в наявності іграшки та канцелярське приладдя, одяг відповідно сезону. Дитина забезпечена усім необхідним відповідно віку. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 - батько; ОСОБА_17 . ІНФОРМАЦІЯ_1 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дідусь; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - бабуся. Батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, повністю займається вихованням сина. Мати не приймає участі в житті дитини, не цікавиться її розвитком та не приймає участі у вихованні сина.

Відповідно до довідки з місця мешкання про склад сім`ї № 1135 виданою Кирилівським селищним головою Малєєвим І.В. 26 серпня 2021 року, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою виданою лікарсько-консультативною комісією Комунальним підприємством «Амбулаторією загальної практики-сімейної медицини» Кирилівської селищної ради Якимівського району ОСОБА_17 , вихованець Кирилівської ЗОШ - С Іст. «Золота Рибка» знаходиться на «Д» обліку в лікаря педіатра Азовської АЗП-СМ - Підкуйко Н.В., з приводу захворювань, проведення імунізації та інших медичних профілактичних оглядів. В медичний заклад приводить дитину батько.

Відповідно до характеристики виданої вихователем групи Кирилівської загально освітньої школи-садка 1 ступеня «Золота Рибка» № 06 від 26 серпня 2021 року ОСОБА_8 , ОСОБА_17 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . разом із батьком ОСОБА_1 , бабусею та дідусем. ОСОБА_17 прийшов до групи «Веселка» Кирилівської ЗОШ-С І ступеня «Золота Рибка» у серпні 2020 року, адаптація хлопчика до дитячого колективу пройшла добре. До дитячого садка хлопчика привозить тато, завжди охайно та чисто одягнутого, у доброму настрої. На заняттях ОСОБА_17 засвоює програму добре, ігрова діяльність відповідає віки дитини. Пам`ять, увага, мислення без особливостей, відповідає віку. Мовленнєвий розвиток дитини: мова виразна, словарний запас відповідає віку. На заняттях посидючий, виконує завдання старанно, із задоволенням, любить пізнавати щось нове. З однолітками відносини склалися хороші, ОСОБА_17 бере активну участь у спільних іграх. Хлопчик володіє елементарними навичками самообслуговування згідно віку.

Довідкою № 1132 виданою Кирилівським селищним головою Малєєвим І.В. 26 серпня 2021 року, підтверджено, що ОСОБА_1 , працює, згідно запису в трудовій книжці.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина: вихованням та утриманням не займається, долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується.

Позивач вважає, що на протязі тривалого часу мати дитини систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків, тобто: не виявляє ніякого інтересу до існування сина, не виявляє бажання спілкуватися з ним та не спілкується з ним у обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує харчування, лікування та саме існування.

В позові позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_17 .

2. Позиція сторони відповідача

20.10.2021р на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідачка вказала, що з вересня 2019 року, у зв`язку з необхідністю матеріального утримання дитини та пошуків заробітків та працевлаштування, вона фактично проживає в м. Києві.

Інші обставини, які зазначені у позовній заяві у частині про начебто ухилення від виконання своїх обов`язків є явно надуманими та не відповідають дійсним фактичним обставинам справи.

Доводи Позивача про невжиття заходів для спільного проживання з дитиною є явно необґрунтованими, оскільки як зазначає сам Позивач, так і не заперечується Відповідачем, рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 24.06.2021 по справі 330/401/21 визначено місце проживання дитини з Позивачем. Вказане рішення набрало законної сили 27.07.2021.

Фактично, стверджуючи, що відповідач не вживає заходів щодо спільного проживання з нею дитини, Позивач не звертає уваги на існування судового рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим для сторін.

Відповідач завжди (близько двох разів на місяць) здійснює заходи щодо побачень з дитиною. Однак, зважаючи на погані стосунки з Позивачем, він здійснює дії, спрямовані на фактичне обмеження (навіть унеможливленим) побачень з нею.

Зокрема, Позивач не відкриває двері свого житлового будинку, не бере слухавки на телефонні дзвінки відповідача, уникає будь-яких контактів з нею та її батьками.

Однак, вказані обставини не спростовують того факту, що відповідачкою постійно здійснюються телефонні дзвінки, вона завжди цікавлюся зокрема про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням в дитячому закладі, стан його здоров`я тощо. Завжди ініціює відвідування дідусем та бабусею дитини з боку матері, однак вони ніколи не можуть його побачити, оскільки сам Позивач та його родичі перешкоджають у цьому.

Крім того, наголошує, що обставини здійснення нею телефонних дзвінків підтверджуються і самим Позивачем. Відтак, вказана обставина не заперечується сторонами. І тому є, встановленою.

Оскільки такі недобросовісні дії Позивача набули характеру систематичності відповідачкою 12.10.2021 року, було подано заяву про усунення перешкод з боку Позивача у спілкуванні, вихованні з дитиною та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею (графіку побачень) до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради.

Таким чином, з метою реалізації прав відповідачки на спілкування з дитиною. унеможливлення недобросовісної поведінки позивача, наразі буде вирішуватися питання щодо примусового визначення графіку побачень з дитиною.

Судовим наказом Якимівського районного суду Запорізької області від 03.03.2021 по справі №330/274/21 з Відповідача, на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку.

Позивачем в якості обґрунтування своїх позовних вимог долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого сумарна заборгованість Боржника станом на 01.09.2021 складає 11924,08 грн. Однак, на час подачі відзиву, сума заборгованості по аліментах погашена повністю.

У відзиві відповідачка вказує, що позивачем не доведено жодних підстав, які обґрунтовують позовні вимоги, а тому просить в позові відмовити.

3.Судовий розгляд

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі просив його задовольнити.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи служба у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради направила висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав , однак в судовому засіданні після того, як з`ясувала, що відповідач не з`явилась на побачення з сином та останні два місяці не сплачує аліменти просила суд прийняти рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі :

-Копія паспорта, ІПН позивач (а.с.6-7)

-Свідоцтво про шлюб (а.с.8)

-Свідоцтво про народження дитини (а.с.9)

-Рішення Якимівського районного суду від 02 березня 2021р, 24 червня 2021р (а.с.10,11-12)

-Акт обстеження умов проживання (а.с.13)

-Довідка Кирилівської селищної ради (а.с.14)

-Довідка Амбулаторії загальної медицини (а.с.15)

-Характеристика на дитину (а.с.16,126)

-Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.09.2021р (а.с.17)

-Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ( ОСОБА_2 ) про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11.10.2021р (а.с.44,66)

-Заява ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с.46-47, 68-69)

-Заяви на відправку переказу (а.с.76,77)

-Розписки ОСОБА_2 про отримання грошових коштів в борг (а.с.51,52, 78,79)

-Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.10.2021р (а.с.96)

-Квитанція про сплату аліментів (а.с. 97)

-Висновок служби у справах дітей виконкому Кирилівської селищної ради про визначення способу матері ОСОБА_2 у вихорванні малолітньої дитини ОСОБА_17 , місця та часу їх спілкування, відповідне розпорядження ( а.с.123-125)

-Довідка-підтвердження про те, що дитина ОСОБА_17 ,2017 р.н. є вихорванцем молодшої групи «Веселка» Кирилівської ЗОШ, вихованням дитини займається батько, мати до дитячого садка не з`являлась. ( а.с.128)

-Довідка старости Охриіівського старостинського округу про те, що ОСОБА_2 на даний час на території Охрімівського старостинського округу не проживає. ( а.с.129)

- позитивна характеристика відносно відповідача, видана виконкомом Кирилівської селищної ради ( а.с.130)

- Заява на ім.»я начальника служби у справах дітей від ОСОБА_11 ( дружини батька відповідача) та ОСОБА_12 про те, що вони не заперечують, щоб відповідач спілкувалась з сином на території їх житлового будику в с.Охрімівка ( а.с. 131)

- Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та акт обстеження умов проживання за адресою проживання сім`ї ОСОБА_13 ( а.с. 132-133)

- акт про те, що відповідач на теперішній час фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 ( а.с.134)

-Висновок служби у справах дітей про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав та розпорядження про його затвердження ( а.с.146-149).

-

-Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки, заявлені сторонами:

-Покази свідка ОСОБА_14 про те, що він є знайомим позивача. Неодноразово бачив дитину з позивачем. Зі слів позивача йому відомо, що матір дитини не спілкується з нею ( ні дзвонить і не приїжджає).

-Покази свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що є троюрідною сестрою позивача. Дитина повернулась до позивача з Київу взимку 2019-2020 р. З того часу дитиною займається позивач та його батьки. Одного разу, коли позивач разом з дитиною були у них в гостях, дзвонила матір дитини, дитина розмовляла з нею коротко, після чого віддала телефон. Дитина про матір не говорить.

- покази свідка ОСОБА_16 , зведеного брата відповідача, про те, що зі слів відповідача йому відомо, що відповідач надсилала гроші позивача на дитину влітку 2019 р. приїзжала до дитини, з цього час у батьків в с.Охримівка була 3-4 рази. Останній раз бачилась з дитиною в понеділок перед судовим засіданням.

-Покази свідка ОСОБА_12 - батько відповідача про те, що останній раз бачив онука на новорічні світа, після того приїжджав на день народження онука до смт. Кирилівка, однак його до дому батьків позивача не впустили. Як його дочка допомагала синові - не знає.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про не задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_17 2017р.н

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_17 2017р.н, проживає разом з Батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кирилівської селищної ради № 180/02-01-04 від 06.12.2021 року , останній визнав недоцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_17 .

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Напроти, відповідач звернулась до служби у справах дітей для встановлення їй часу та днів для спілкування з дитиноЮ , повністю погасила заборгованість по аліментам.

У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо виховання та утримання дитини (з огляду на повне погашення заборгованості зі сплати аліментів, подання заяви до служби у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та вихованні )

З огляду на вищенаведене, за відсутності жодних доказів свідомого ухилення відповідачем від виконання батьківських прав, що можуть бути наслідком позбавлення останньої батьківських прав відносно сина, суд вважає позовні вимоги необгрунтовними і такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, відносно її сина, не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Сторона позивача не довела та не надала суду документальних доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її матері, по відношенню до неї, батьківських прав, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачки щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Факт того, що відповідач не з`явилась на побачення з дитиною 11.12.2021 р. ( відповідно до матеріалів справи - хворіла а.с.155-156) та не сплата відповідачкою аліментів продовж листопада-грудня 2021 р. не є, за думкою суду, достатніми фактами для висновку про ухилення відповідачки від своїх батьківських обов`язків такого ступеню, щоб було підставою для задоволення позову.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити,

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору та правничу допомогу відшкодуванню не підлягають. На підставі вище викладеного, керуючись, ст. 164 -167 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Мелітопольского району Запорізької області про позбавлення батьківських прав - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: