ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4604/22 Справа № 212/1732/21 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Криворізький національний університет,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Криворізького національного університетуна рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року, ухваленого суддею Скотарем Р.Є. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні року 2021 року за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровська на підставі ухвали суду від 02 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 120000,00 грн. без утримання податків з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначив, що він працював протягом 9-ти років з 06.09.1984 року по 30.12.1993 року на різних посадах в умовах впливу шкідливих факторів в Управлінні «Спецмонтажшахтопроходка», правонаступником якого на даний час є ДВНЗ «Криворізький національний університет».

Внаслідок неналежних умов праці, отримав професійне захворювання з діагнозом: ХОЗЛ.

Відповідно до акту розслідування причин хронічного захворювання став пил; рівень запиленості повітря 18,4 мг на метр кубічний при ГДК - 2,0 мг.

Первинним оглядом МСЕК 21.07.2010 року (довідка серії ААА №002816) йому встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 20%.

Після погіршення стану, встановлена третя група інвалідності та 40% втрати працездатності з 13.08.2019 року безстроково.

У зв`язку з захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку загальною слабістю, втомою, болями. Він не може повернутись до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається на його душевному та фізичному стані, тому звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві задоволені частково.

Стягнуто з Криворізького національного університету на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я 80000,00 гривень (вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) без утримання податків з доходів фізичних осіб.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Криворізького національного університету в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Відповідач - Криворізький національний університет, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову позивачеві ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник, посилаючись на постанову Верховного Суду від 11 листопада 2021 року по адміністративній справі №804/1498/17 за позовом Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Криворізького національного університету про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2, встановлено, відсутність підстав вважати Криворізький національний університет правонаступником Спеціалізованого Управління «Спецмонтажшахтопроходка» та Дослідного виробництва НДГРІ. Вказує, що аналогічні обставини були встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили по адміністративних справах:№804/1726/15; №804/13686/15; №804/13780/15; №804/1498/17; №160/6173/19 та іншим.

Окрім того, відповідач вважає, що судом не взято до уваги положення ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якою визначено, якщо відомості що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою. З огляду на те, що витяг про Державне підприємства «Науково-дослідний гірничорудний інститут», до складу якого на думку суду, входило Спеціалізоване Управління «Спецмонтажшахтопроходка» та Дослідне виробництво НДГРІ, не містить відомостей щодо відокремлених структурних підрозділів або інших формувань ДР «НГРІ», яке внаслідок реорганізації увійшло до складу відповідача, оскаржуване рішення суду є неправомірним, таким, що порушує вимоги законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 працював з 06.09.1984 року по 30.12.1993 року на різних посадах в Управлінні «Спецмонтажшахтопроходка», що підтверджується записами в трудовій книжці. Звільнений 30.12.1993 року на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв`язку з переведенням в шахтоуправління «Октябрське» (а.с.12-16).

Актом №32 розслідування хронічного професійного захворювання від 29.06.2010 року (форма П-4), складеного ВАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг», встановлено обставини, за яких виникло хронічне професійне захворювання: робота в умовах впливу шкідливих факторів 25 років 6 місяців, з яких у тресті «Кривбасшахтопроходка», шахта «Саксагань» з 06.09.1984 року по 01.06.1985 року підземний бурильник; з 01.06.1985 року по 29.09.1986 року підземний гірничий майстер; НДГРІ шахта «Саксагань» з 04.05.1987 року по 18.05.1987 року т.в.о. підземного гірничого майстра, з 18.05.1987 року по 01.12.1987 року т.в.о. підземного начальника дільниці; шахта «Октябрська» з 01.12.1987 року по 01.03.1988 року заступник начальника дільниці (підземний); з 01.03.1988 року по 01.08.1988 року - підземний начальник дільниці (а.с.9 зворот).

Відповідно до п.17 Акту причиною профзахворювання став пил, що перевищував ГДК (а.с.9,10).

Первинним оглядом МСЕК 21.07.2010 року (довідка серії ААА №002816) позивачу ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 20% безстроково (а.с.11).

Висновком МСЕК від 13.08.2019 року встановлено втрату працездатності 40% ХОЗЛ з 05.08.2019 року безстроково, встановлена третя група інвалідності (а.с.8).

У зв`язку з професійним захворюванням, позивач перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.17).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що сторони перебували у трудових правовідносинах, професійне захворювання отримано позивачем, зокрема і під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, яке є правонаступником Спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка», тому наявні підстави, передбачені статтями 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування роботодавцем працівнику моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як і погоджується з думкою суду про те, що Криворізький національний університет є правонаступником Спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка» при Науково - дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ) на якому працював позивач та отримав професійне захворювання, виходячи з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 р., №280 затвердженої Указом Президента України від 24.05.2011 р, №599/2011 Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» (НДГРІ) було реорганізовано шляхом приєднання до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» і стало його структурним підрозділом.

Відповідно до Наказу Міністерства освіти, молоді та спорту України 30.05.2011 р. №501 Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» є правонаступником усіх прав і обов`язків Криворізького технічного університету. Криворізького державного педагогічного університету, Київського Національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, в частині, що пов`язана з Криворізьким економічним інститутом, державних підприємств «Науково-дослідний гірничорудний інститут» та «Науково-дослідний інститут безпеки праці та екології в гірничорудний і металургійної промисловості».

Відповідно до наказу Міністерства чорної металургії Української СРР від 13.04.1978 року №185 «з метою прискорення впровадження в виробництво науково-дослідних робіт, здійснення експериментального впровадження прогресивних технічних процесів на гірничорудних роботах, монтажу, доведення, наладці промислового випробування нових машин, агрегатів та приладів, створено при Науково-дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ) спеціалізоване управління експериментального впровадження прогресивних технологічних процесів на гірничорудних роботах та здійснення їх монтажу, доведення, наладки та промислового випробування нових агрегатів та приладів «Спецмонтажшахтопроходка».

Відповідно до Статуту №543, проект якого складено та завізовано керівництвом НДГРІ, Спеціалізоване управління «Спецмонтажшахтопроходка» створено при НДГРІ та безпосередньо підпорядковане НДГРІ (п.п.1.1. Статуту). Підзвітне Управлінню «Спецмонтажшахтопроходка» також НДГРІ (п.п.3.4.11., 4.1. Статуту). Ревізія та перевірка виробничої та фінансово-господарської діяльності управління здійснюється НДГРІ (п.5 Статуту). П.1.3. Статуту визначається, що управління є господарською організацією, яка діє на засадах госпрозрахунку в межах завдань НДГРІ і користується правами юридичної особи.

Згідно з наказом Міністерства чорної металургії Української РСР від 06.07.1987 №241 «Про розширення функцій головного науково - дослідного інституту» при НДГРІ на базі Спеціалізованого управління «Спецмонтаж-шахтопроходка» та експериментально - виробничих майстерень НДГРІ створено Дослідне виробництво на правах шахти з самостійним балансом.

В силу Наказу №241 від 06.07.1987 року Міністерства чорної металургії УРСР при НДГРІ на базі Спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка» та експериментально-виробничих майстерень НДГРІ було створене Дослідне виробництво.

Відповідно до п.4 зазначеного наказу штатний розклад інституту затверджено з урахуванням Дослідного виробництва.

Згідно з п.1.4 Статуту Дослідного виробництва НДГРІ, затвердженого генеральним директором Державного виробничого об`єднання «Южруда» від 1989 року, в своїй діяльності підприємство керується «Положенням про дослідне (експериментальне) підприємство, в тому числі що входить до складу виробничого, науково-виробничого об`єднання, науково-дослідної, конструкторської, проектно-конструкторської організації». Дослідне господарство являється самостійним підприємством при НДГРІ (п. 1.2).

Згідно з наказом НДГРІ №139 від 24.12.1996 року структурний підрозділ «Дослідне виробництво НДГРІ» ліквідовано та введено в штатний розклад та штатну розстановку НДГРІ допоміжний підрозділ Дослідне виробництво.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 Закону СРСР «Про державне підприємство (об`єднання)» від 30.06.1987 року у галузях народного господарства відповідно до цілей і завдань господарської діяльності, особливостей структури та організації управління діють різні види об`єднань і самостійні підприємства. Основними видами об`єднань є виробничі і науково-виробничі. Об`єднання, незалежно від територіального розташування структурних одиниць і самостійних підприємств, що входять до його складу, функціонує як єдиний виробничо-господарський комплекс, забезпечує органічне поєднання інтересів розвитку галузей і територій. Воно здійснює свою діяльність на основі єдиного плану і балансу.Підприємство і об`єднання організують фірмове обслуговування своєї продукції та фірмову торгівлю, створюють для цього при потребі відповідні підрозділи.

За ч.2 ст.5 зазначеного закону виробниче об`єднання створюється для випуску окремих видів продукції (робіт, послуг) на основі більш ефективного використання науково-технічного потенціалу, розвинутої предметної спеціалізації, кооперування і комбінування виробництва. Воно складається із структурних одиниць, які здійснюють промислову, будівельну, транспортну, торговельну та іншу діяльність. До складу об`єднання можуть також входити науково-дослідні, проектно-конструкторські, технологічні організації та інші структурні одиниці.

Відповідно до ч.3 ст.5 зазначеного закону науково-виробниче об`єднання створюється для розробки і виробництва в найкоротші строки високоефективних комплексів машин, устаткування, приладів, технологічних процесів та матеріалів, які визначають науково-технічний прогрес у відповідних напрямах, що мають важливе народногосподарське значення. Воно створюється на основі науково-дослідних (проектно-конструкторських, технологічних) організацій або підприємств (виробничих об`єднань), які мають розвинуту конструкторську та дослідно-експериментальну базу, і функціонує як єдиний науково-виробничий комплекс.

За змістом ч.5 ст.5 Закону СРСР «Про державне підприємство (об`єднання)» від 30.06.1987 рокув об`єднанні його структурні одиниці діють на госпрозрахункових засадах і відповідно до положень про них, затверджуваних об`єднанням, складаються з підрозділів. Структурна одиниця може мати окремий баланс і рахунки в установах банків. Її структура затверджується об`єднанням.

Отже, відповідно до наведених вище норм Закону СРСР «Про державне підприємство (об`єднання)» від 30.06.1987 року, який діяв під час створення Дослідного виробництва НДГРІ на базі науково-дослідних підприємств, організацій, що володіють розвинутою конструкторською та дослідно-експериментальною базою можуть створюватися структурні підрозділи, допоміжні управління, що функціонують як єдиний науково-виробничий комплекс. При чому структурна одиниця може мати окремий баланс та рахунки в банківських установах, підписувати господарські угоди з іншими організаціями.

Управління «Спецмонтажшахтопроходка», а після реорганізації Дослідне виробництво «НДГРІ», яке створювалось на правах шахти по експериментальному впровадженню, доведенню, наладці та випробуванню зразків нових технологій і техніки на відкритих і підземних гірничих роботах і по виготовленню експериментальних зразків, дослідних партій нової техніки, надання послуг, пов`язаними з науковими дослідженнями (наказ №473 від 06.10.1987 р.) для розширення функцій головного науково-дослідного інституту та вдосконалення структури дослідного виробництва інституту (наказ №241 від 06.07.1987 р.), а не для видобутку.

Правовий зв`язок між даними установами встановлюється вищезазначеними документами, оскільки «Дослідне виробництво НДГРІ» створювалось, затверджувалось, підпорядковувалось, було підзвітне та ліквідовувалось Науково-дослідним гірничорудним інститутом (НДГРІ).

Згідно ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Підпунктами 98.2.2. пункту 98.2. статті 98 ПК України визначено, якщо реорганізація здійснюється шляхом об`єднання двох або більше платників податків в одного платника податків з ліквідацією платників податків, що об`єдналися, об`єднаний платник податків на буває усіх прав та обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу всіх платників податків, що об`єдналися.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управління «Спецмонтажшахтопроходка», а після реорганізації, Дослідне виробництво «НДГРІ» не були окремими юридичними особами, а були структурними підрозділами «Науково-дослідного гірничорудного інституту», тому після його приєднання до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», останній став правонаступником прав і обов`язків приєднаного НДГРІ та є належним відповідачем по справі і повинен нести відповідальність по відшкодуванню позивачеві моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

За змістом ч.7 ст.82 ЦПК України правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для суду, тому, оскільки колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» є належним відповідачем по справі, тому висновки адміністративних судів, викладених у рішеннях на які посилається в апеляційній скарзі відповідач не бере до уваги.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до положень ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на позов, відповідач посилався на те, що рішеннями суддів на користь позивача вже було стягнуто моральну шкоду з інших підприємств.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, дійсно рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг на користь ОСОБА_1 стягнуто 65000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2020, рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2020 року в частині розміру моральної шкоди і судового збору змінено, збільшено розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 з 65 000 грн. до 120 000 грн., збільшено суму судового збору стягнутого з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави з 840,80 грн. до 1200 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 14 999,00 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.12.2020 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, за двома рішеннями судів на користь позивача з підприємств, де він працював в шкідливих умовах праці вже стягнуто 134 999 грн. моральної шкоди.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29 червня 2010 року підтверджено, що причиною професійного захворювання позивача є робота впродовж 25 років 6 місяців в умовах впливу шкідливих факторів що перевищували нормативні, на різних підприємствах, зокрема:ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 5 років 6 місяців; ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» -8р.1міс.; Управління «Спецмонтажшахтопроходка» протягом 9 років.

Оскаржуваним судовим рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 80000 грн. моральної шкоди, що у сукупності з іншими судовими рішеннями при 40 % втрати професійної працездатності з встановленням третьої групи інвалідності безстроково з 13.08.2019, становить 214 999 грн., що на думку колегії суддів є дещо завищеним відшкодуванням моральної шкоди.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів з урахуванням встановлених обставин справи, дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і її зменшення з 80 000 грн. до 30 000 грн., що є достатнім, справедливим, співмірним розміром компенсації моральної шкоди за перенесені позивачем моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я, зокрема на підприємстві, правонаступником якого є відповідач.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду на підставі положення п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України (неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи) підлягає зміні в частині зменшення розміру стягнутої моральної шкоди з 80 000 грн. до 30 000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.376, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачаКриворізького національного університетузадовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року в частині розміру моральної шкоди змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Криворізького національного університету на користь ОСОБА_1 з 80 000 (вісімдесяти тисяч) грн. до 20 000 ( двадцяти тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 липня 2022 року.

Головуючий: