ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: М`ячикової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з майна, -

встановив:

У червні 2022 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . При звернення позивача до приватного нотаріуса Чернишової О.А. з приводу продажу даної квартири, позивачу стало відомо, що на все її майно накладено арешт. Позивач звернулася до ВДВС з приводу зняття арешту із всього належного їй майна, проте отримала відповідь з якої вбачається, що на виконанні у відділі відкритих виконавчих проваджень не перебуває та їй рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Оскільки, наявність обтяження на нерухоме майно позбавляє позивача конституційного права вільно розпоряджатися власним майном, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд: зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , що накладений постановою б/н від 27.01.2004 Державної виконавчої служби м. Фастів, зареєстрований 30.08.2004 за № 1263329, реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання.

11 липня 2022 року стороною позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій сторона позивача уточнила позовні вимоги в частині стягнення судового збору, а саме просила суд сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. залишити за позивачем.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Між тим, представником позивача через канцелярію суду подано заяву, в якій представник просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника відділу.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що позивачу по справі на праві приватної власності належить квартина АДРЕСА_1 , що підтверджено Договором дарування квартири від 23 грудня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4833 та посвідчений державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Остапенко К.О..

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 302244541 від 07 червня 2022 року, на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 Постановою б/н від 27.01.2004 року Державною виконавчою службою у місті Фастів, накладено арешт нерухомого майна, зареєстрований 30.08.2004 за № 1263329 реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора.

З листа Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 3281/8 від 09 червня 2022 року, вбачається, що згідно відомостей програмного забезпечення АСВП «Державний виконавець» станом на день надання відповіді відкритих виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з метою захисту порушеного права власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для обтяження майна суд не вбачає, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 386 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з усього належного ОСОБА_1 нерухомого майна, що накладений постановою б/н від 27.01.2004 Державної виконавчої служби м. Фастів, зареєстрований 30.08.2004 за № 1263329, реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса місця знаходження: вул. Суворова, 1, м. Фастів, Київська область.

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 13.07.2022 р.