Справа № 689/185/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.06.2022 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М.М.

за участю

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Хмельницької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за невиконня зобов"язання,

встановив:

У січні 2022 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк", банк) в особі Хмельницької обласної дирекції звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за невиконня зобов"язання за кредитним договором №212008-82/22-Л від 09.09.2008 за період з 29.09.2018 по 28.09.2021 в сумі 417,10 доларів США.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.09.2008 між ПАТ АБ "Укргазбанк" і ОСОБА_1 було укладено договір №212008-82/22-Л, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних. У зв"язку з невиконанням відповідачем зобов"язань за договором АБ "Укргазбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 31.05.2016, яке набрало законної сили 21.06.2016, з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 7239,12 доларів США та 6482,87 грн. Станом на 28.09.2021 дане рішення відповідачем не виконане. Тому за несвоєчасне погашення кредиту та процентів позивач, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахував 3% річних за період з 29.09.2018 по 28.09.2021 в сумі 417,10 доларів США, які просить стягнути з відповідача.

В судове засідання сторони, які у встановленому порядку були оповіщені про час, день і місце розгляду справи, не з"явилися.

З огляду на предмет позову, враховуючи, що ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу ч. 1-3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, відзиву на позов та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" і ОСОБА_1 було укладено договір №212008-82/22-Л, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних.

ОСОБА_1 не виконував грошові зобов`язання у строки, визначені договором.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 31.05.2016, яке набрало законної сили 21.06.2016, з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 7239,12 доларів США та 6482,87 грн.

Зазначені обставини підтверджуються: кредитним договором №212008-82/22-Л від 09.09.2008 (а.с.30-35), рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 31.05.2016 по справі №689/842/16-ц (а.с. 25-29).

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Незважаючи на наявність вказаного судового рішення, станом на 28.09.2021 ОСОБА_1 не сплатив в повному обсязі заборгованість по кредиту та відсотках перед АТ "Укргазбанк", а тому банк відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 29.09.2018 по 28.09.2021 в сумі 417,10 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 11118,05 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6).

Згідно абз. 1, 2 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз"яснено, що зобов"язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов"язання залищається невиконним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому 3 % річних та інфляційні підлягають сплаті з моменту настання строку повернення (тобто прострочення) до моменту фактичного повернення боргу.

Зазначений висновок викладений у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи № 6-37цс15 від 01.04.2015 р.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII Про зовнішньоекономічну діяльність, Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за кредитним договором №212008-82/22-Л за період з 29.09.2018 по 28.09.2021 в сумі 417,10 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 11118,05 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2481,00 грн.

На підставі ст. 526, 610, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за кредитним договором №212008-82/22-Л від 09.09.2008 за період з 29.09.2018 по 28.09.2021 в сумі 417,10 доларів США (чотириста сімнадцять доларів десять центів), що згідно курсу НБУ становить 11118,05 грн. (одинадцять тисяч сто вісімнадцять гривень п"ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" судові витрати в сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов