КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05липня 2022року місто Київ.

Справа 2610/23392/2012

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7959/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Стрижеуса А.М.

при секретарі Вєтчіновій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Дикого Юрія Олеговича який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року (у складі судді Мальцева Д.О., повний текст ухвали складено 28.12.2021 року)

в справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Полісмака Олександра Олександровича, боржник ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції(м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, боржник: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними; скасування постанови; зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції(м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо винесення постанови від 09 червня 2020 року про скасування заходів примусового виконання, в рамках виконавчого провадження № 41489415.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича від 09 червня 2020 року про скасування заходів примусового виконання, в рамках виконавчого провадження № 41489415.

У задоволені іншої частини скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, Дикий Ю.О. в інтересах ОСОБА_2 11 січня 2022 року направив засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без розгляду скаргу ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця, а у випадку відсутності підстав для залишення скарги без розгляду, ухвалити нове судове рішення про залишення скарги на дії та рішення старшого державного виконавця без задоволення.

Скаргу обґрунтовує тим, що суд безпідставно поновив скаржнику строк пропущений без поважних причин та дійшов до помилкового висновку про наявність боргу у боржника та відсутність підстав для скасування заходів примусового виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач вказує на те, що строк був нею пропущений через хворобу серця, а тому суд правомірно поновив його. Крім того зазначає, що суд дійшов вірного висновку, що у виконавця були відсутні докази виконання рішення суду з 2013 року та відсутності заборгованості, а тому виконавець не мав права скасовувати заходи примусу.

В судове засідання 05 липня 2022 року представник ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про відкладення розгляду справи через перебувння у Шевченківському районному суді м. Києва в день судового засідання.

Колегія суддів відхилила клопотання адвоката Дикого Юрія про відкладення, так як судове засідання в Шевченківському районному суді, в якому мав взяти участь адвокат було призначено на 10 годину 30 хв., а в даній справі на 12 годину 20 хвилин, що свідчить про наявність можливості у адвоката взяти участь в обох судових засіданнях. Крім того позиція сторони боржника повністю викладена в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_3 доводи скарги заперечував, підтримав поданий ним відзив та просив залишити скаргу без задоволення..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, поданого відзиву, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу частково суд вважав встанволеними такі обставини.

на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Відділ) перебуває виконавче провадження № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 08.04.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11.03.2020 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

20.05.2020 головним державним виконавцем Відділу Лисенко О.В. було винесено ряд постанов щодо встановлення заходів примусового виконання відносно боржника ОСОБА_2 , оскільки у боржника утворилась заборгованість, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 20.05.2020, за період з 01.01.2013 по 01.04.2019 становить 2 538 629, 00 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Також головним державним виконавцем Відділу Лисенко О.В. було внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників, про що Повідомленням від 20.05.2020 було повідомлено боржника.

09.06.2020 старший державний виконавець Відділу Полісмак О.О. виніс постанову у рамках виконавчого провадження ВП № 41489415, якою скасував заходи примусового виконання та виключив відомості про ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників.

Підставою для прийняття вказаної постанови вказує ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на 09.06.2020.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 20.05.2020, розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року становить 2 538 629, 00 грн.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 09.06.2020 розрахунок заборгованості здійснювався за період з листопада 2019 року по травень 2020 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону, відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що при скасуванні заходів примусового виконання та виключення боржника з Єдиного реєстру боржників, виконавець керувався довідкою-розрахунком від 09.06.2020 про відсутність заборгованості у боржника, яка вираховувалась за період з листопада 2019 року по травень 2020 року, в той час, як з довідки-розрахунку від 20.05.2020 розмір заборгованості по сплаті аліментів у боржника за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року становить 2 538 629, 00 грн.

З огляду на зазначене, виконавцем не було взято до уваги весь період наявності заборгованості по сплаті аліментів, та безпідставно скасовані заходи примусу та виключено боржника з реєстру боржників.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенваведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скраги про те, що суд безпідставно поновив строк оскарження дій виконавця, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що скаргу подано 28 серпня 2020 року через поштове відділення.

Про скасування заходів примусу та про постанову виконавця скаржнику стало відомо 16 червня 2020 року, в день отримання її копії.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав. Пропущений з поважних причин строк може бути поновлений судом.

Строк оскарження закінчувався 27 червня 2020 року.

В період дії строку оскарження діяли карантинні обмежувальні заходи, а також доведено скаржником хвороба, яка також перешкоджала вчасному оскарженню дій, що є достатніми доказами для висновку про наявність поважних причин та поновлення строку оскарження дій виконавця.

Доводи, щодо відсутності заборгованості за увесь період , а також наявності у виконавця документів, які б свідчили про відсутність боргу з 2013 року є недоведеними.

Посилання представника боржника на лист начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби від 20 травня 2021 року, відповдіно до якого за матеріалами виконавчого провадження № 41489415 заборгованість по аліментам відсутня з 02 жовтня 2012 року по 01 травня 2021 року, колегія суддів не приймає, оскільки суд першої інстанції правомірно виходив з наявних в розпорядженні суду довідок про заборгованість, та дав їм належну правову оцінку.

Кім того, окрім постанови виконавця про скасування обмежувальних заходів, скражником в судовому порядку також була оскаржена постанова того ж державного виконавця від 09 червня 2020 року, якою було знято арешт з коштів боржника.

Вказана постанова була оскаржена стягувачем з тих же підстав і судом встановлена її неправомірність, що підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року. Постановою Київського апеляційного суду від 20 січня 2022 року ухвала районного суду залишена без змін. Апеляційним судом було встановлено, що на момент складання довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів від 09 червня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 нарахована за період з першого кварталу 2013 року по 01 липня 2017 року існувала і не була сплачена боржником, а тому підстав для винесення постанови від 09 червня 202 року про зняття арешту з коштів, в рамках виконавчого провадження № 41489415 підстав не було.

Верховним судом постановою від 08 квітня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою та залишено Постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2022 року без змін.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у цивліьній справі, що набрало законної сили, не доводяться при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті само особи, щодо якої встановлено ці обставини. якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що станом на дату скасування виконавцем обмежувальних заходів заборгованість існувала, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, про неправомірність дій виконавця в частині скасування обмежувальних заходів.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів скарги, яким суд у своїй ухвалі надав належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судові витрати у виді судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на особу, яка оскаржила ухвалу.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дикого Юрія Олеговича який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районногосуду м. Києва від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тект постанови складено 08 липня 2022 року.

Судді: О.В. Желепа

В.А. Кравець

А.М. Стрижеус