Справа № 591/20/22
Провадження № 2/591/1180/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/20/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
30 грудня 2021 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2004 року йому на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 є його колишньою невісткою, а відповідачка ОСОБА_3 є його онукою. У вищезазначеній квартирі зареєстровані він та вказані відповідачі. Зазначає, що у 2017 році після розірвання шлюбу з його сином відповідачка ОСОБА_2 забрала свої речі та залишила вказану квартиру. Його онука ОСОБА_3 забрала свої речі та залишила вище вказане місце проживання у 2019 році. На даний час у цій квартирі проживають його син ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_5 та їхня малолітня донька, його онука ОСОБА_6 , 2021 року народження. Відповідачі виїхали з житлового приміщення з причин працевлаштування та навчання в Республіці Польща, адреси їхнього фактичного місця проживання йому не відомі.
Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що відповідачі протягом тривалого часу не проживають у спірній квартирі і, при цьому, ніяких перешкод в їх проживанні ним не чинилося, а також на те, що відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 березня 2022 року.
Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні.
Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Призначено підготовче засідання на 31 травня 2022 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 липня 2022 року.

14 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 27 липня 2022 року у зв`язку із неякою відповідачів.

В зазначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вєтрова О.В. подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду даної справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив не подали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є сином позивача, колишнім чоловіком відповідачки ОСОБА_2 та батьком відповідачки ОСОБА_3 підтвердив, що з 2002 року по 2015 рік він перебував в шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб між ними був розірваний за рішенням суду у 2015 році, проте до 2017 року вони періодично проживали однією сім`єю. В 2017 році його колишня дружина поїхала до Польщі на роботу. В 2018 році після закінчення школи його донька переїхала жити до бабусі. В 2018 році його колишня дружина ОСОБА_2 повернулась з Польщі та забрала речі з квартири, а восени 2019 року його донька поїхала до Польщі на навчання, де і знаходиться до цього часу. 05 лютого 2021 року він одружився вдруге. Його нинішня дружина проживає з ним у спірній квартирі з осені 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка. Після цього стосунки з відповідачками обірвалися. Відповідачі прописані в квартирі батька. ОСОБА_7 постійно обіцяла знятися з реєстрації, але цього так і не зробила. На даний час жодних речей ОСОБА_7 в квартирі не має, претензій на квартиру вона також не має. У неї є житло у її матері. Він живе у цій квартирі з 2004 року. Конфліктів з відповідачами у нього ніколи не було. Донька не мала наміру жити з ним, жила поки навчалася в школі, бо школа поруч з їхнім домом. Як йому відомо, вони збиралися залишитись жити в Польщі.

Свідок ОСОБА_5 , яка є невісткою позивача повідомила, що її чоловік та свекр хочуть виписати відповідачів, бо вони на даний час не проживають у спірній квартирі і виїхали жити за кордон. ОСОБА_8 виїхала з квартири в 2017 році, ОСОБА_9 з 2018 року, з того часу не живуть в квартирі. Свідок проживає в квартирі з осені 2019 року, за цей час відповідачів вона ніколи не бачила. Вона з ними не спілкується і не знайома. Конфліктів з чоловіком у відповідачів не було. Претензій до майна та речей з боку відповідачів не було.

Свідок ОСОБА_10 , яка є сусідкою поверхом нижче квартири позивача, підтвердила, що в 2017 році ОСОБА_7 пішла від ОСОБА_11 і з того часу вона її не бачила. Донька приходила раз, але 2-3 роки вона її взагалі не бачила. ОСОБА_11 сказав, що вона поїхали до Польщі. З 2019 року в квартирі живе ОСОБА_12 з ОСОБА_11 . Скандалів з відповідачами вона ніколи не чула та не бачила, жили вони мирно. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 конфліктів не було.

Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 квітня 2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 квітня 2004 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватною власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується також інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 7, 8, 9).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 грудня 2021 року за № 14.03-08/91169 в зазначеній квартирі, окрім позивача, зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17).

Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, а відповідачка ОСОБА_3 його онука.

Рішенням Зарічного районного суду м. суми від 09 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с. 14).

Згідно актів про фактичне проживання громадян, які зареєстровані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складених мешканцями цього будинку від 20 грудня 2021 року та від 27 травня 2022 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_4 , син власника квартири з 2004 року, ОСОБА_5 , невістка власника квартири з 2019 року та ОСОБА_6 , онука власника квартири з 2021 року. Відповідачка ОСОБА_2 , колишня невістка власника фактично не проживає з 2017 року, відповідачка ОСОБА_3 , онука власника не проживає з 2019 року (а.с. 18, 128-129).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , яка є колишньою невісткою позивача у спірній квартирі фактично не проживає з 2017 року, відповідачка ОСОБА_3 , яка є його онукою в квартирі не проживає з 2019 року, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинить, їх особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідачі не приймають.

Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідачі самостійно знятися з реєстрації не бажають.

За таких обставин, суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушено з боку відповідачів та підлягає захисту.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позов задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816 грн (2 * 2270 грн * 0,4), тобто, по 908 грн з кожної з них (а.с. 29, 30).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816 грн, тобто, по 908 грн з кожної з них.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 27 липня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова