Справа № 372/1935/22
Провадження №2-з-47/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою) від 10.10.2018 року на суму 90 000,00 дол. США.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову. Дана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не повернув в установлений строк суму наданої за розпискою від 10.10.2018 року позику в розмірі 90 000,00 дол. США. У той же час, згідно даних з інтернет ресурсів ОСОБА_3 виставляв 13.07.2022 року та 21.07.2022 року на продаж належний йому на праві власності об`єкт нерухомості квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 228 кв. м.

Таким чином, позивач стверджує, що відповідач вчиняє дії щодо відчуження належного йому майна, що призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення даного позову.

Отже, у поданій заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: квартиру, загальною площею 228,3 кв.м., житловою площею 135,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , а також встановити заборону для осіб, наділених функціями державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

Відповідно до пункт1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, зазначена позивачем квартира загальною площею 228,3 кв.м., житловою площею 135,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на яку останній просив накласти арешт та заборону вчиняти реєстраційні дії, за своєю вартістю може значно перевищувати розмір самої заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення в межах даного позову.

Суд зауважує, що надані до заяви докази у вигляді скріншотів оголошень, розміщених в мережі Інтернет, не можуть бути належними та допустимими доказами вартості вказаної квартири, у зв`язку з чим запропонований захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належну відповідачу квартиру не відповідає принципу співмірності відносно заявлених позовних вимог.

Крім того, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статі 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ЦПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову, та які би свідчили про наявність реальних, існуючих обставин та ризиків неможливості або істотного ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що в разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, що дало би змогу визнати доводи заявника обґрунтованими.

По суті, подана заявником заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Жодні докази, які можуть підтвердити припущення позивача щодо зменшення чи зникнення майна відповідача під час розгляду справи, позивачем до суду не подані.

Таким чином, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на невиплату боргу та потенційну неможливість повернення відповідачем грошових коштів у розмірі суми заборгованості не може свідчити про утруднення та/або неможливість виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

Відповідно до частини 7 статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову та недоведеність належними засобами доказування викладених у ній обставин, у зв`язку з чим дана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Г. Сташків