Справа №613/1145/21 Провадження № 2/613/399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Уварової Ю.В.,

за участі секретаря - Барейкіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №613/1145/21, провадження №2/613/399/21 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - Ліпчанський В.М. , до Селянського (фермерського) господарства «Промінь», представник відповідача - Васенін А.А., про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі свого представника - адвоката Ліпчанського В.М. звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Промінь», в якому просить розірвати договори оренди земельних ділянок площею 4,3916 га, кадастровий номер :02:002:0283, та площею 3,8553 га, кадастровий номер :02:002:0280, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, укладених між покійною матір`ю позивача ОСОБА_3 та відповідачем 16 лютого 2007 року та 25 жовтня 2012 року, які були зареєстровані у Богодухівському РВ ХРФ ДП «Центр ДЗК» 29.01.2008 року за №94, та в Богодухівському районному управлінні юстиції Харківської області, 14.05.2014 року за № 5645566, та повернути земельну ділянку в первісний стан.

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,3900 га, кадастровий номер :02:002:0283, та земельної ділянки площею 3,8553 га, кадастровий номер :02:002:0280, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області - на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом серії НМЕ № 776705 та серії НМЕ № 776704, виданих держаним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 26.07.2017 року. ОСОБА_4 , спадкова справа № 523/2016, зареєстровано в реєстрі за № 1-1578, № 1-1576.

Згідно з Договорами оренди земельних ділянок, укладеними між покійною матір`ю позивача ОСОБА_3 та Відповідачем 16 лютого 2007 року та 25 жовтня 2012 року, які були зареєстровані у Богодухівському РВ ХРФ ДП «Центр ДЗК» 29.01.2008 року за №94, та в Богодухівському районному управлінні юстиції Харківської області, 14.05.2014 за № 5645566, земельна ділянка площею 4,3916 та, кадастровий номер :02:002:0283, та земельна ділянка площею 3,8553 та, кадастровий номер :02:002:0280 були передані покійною матір`ю Позивача ОСОБА_3 в оренду Відповідачу - Селянському (фермерському) господарству «Промінь», про що свідчать Інформаційні довідки з Державного земельного кадастру, про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.07.2021 року, та 22.07.2021 року.

За умовами Договорів оренди земельних ділянок від 16 лютого 2007 року та 25 жовтня 2012 року відповідачу були передані в строкове платне користування строком на 25 років земельні ділянки, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З 2019 року ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Селянського (фермерського) господарства «Промінь» з проханням надати інформацію про стан орендованих земельних ділянок, збереження родючості ґрунту, забруднення їх хімічними та радіоактивними речовинами.

В зв`язку з ненаданням Відповідачем інформації про стан орендованих земельних ділянок, збереження родючості ґрунту, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, у Позивача виникло занепокоєння щодо стану орендованих земельних ділянок.

Для перевірки стану орендованих земельних ділянок, проведення агрохімічної паспортизації земельних ділянок сільськогосподарського призначення та підготовки експертних висновків по результатам господарської діяльності Відповідача на земельних ділянках, 12.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Харківської філії Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України».

Фахівцями Харківської філії ДУ «Держґрунтохорона» був здійснений виїзд у вказану територіальну громаду, де на вказаних ділянках з кадастровими номерами :02:002:0283 та :02:002:0280 були відібрані проби ґрунту та складений комісійний відповідний акт відбору проб.

09.06.2020 року Харківською філією Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», ОСОБА_1 крім Агрохімічного паспорта поля земельних ділянок був наданий Експертний висновок за № 158-19/01/174, відповідно до якого на підставі обстеження ділянок та проведеного лабораторного аналізу проб ґрунту, був проведений порівняльний аналіз агрохімічного обстеження за 2013 рік та 2020 рік на вказаних земельних ділянках що належить, ОСОБА_1 , та встановлено погіршення наявності в ґрунті поживної органічної речовини (гумусу) на 0,3%, тобто з показника 4,2% до 3,9%.

ОСОБА_1 вважає, що використання хімічних речовин завдає шкоди не тільки земельним ділянкам а й правам, законним інтересам, здоров`ю власника земельних ділянок та інших осіб, які проживають в селах неподалік від полів, які обробляє відповідач, а також здоров`ю споживачів продукції, що вирощена на цих земельних ділянках, в зв`язку з чим звернулася до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Зазначив, що зазвичай під час обстеження зразки ґрунту беруть в кутах та в центрі земельних ділянок, однак при обстеженні ділянок позивача він особисто присутній не був, обстеження проводилось експертом. Чи оглядались земельні ділянки, належні позивачці, у 2013 році під час планового огляду - представнику невідомо.

Щодо письмових доказів, наданих відповідачем, а саме звіту про аналіз ґрунту, то він носить виключно аналітичний та рекомендаційний характер і не може бути врахований судом.

Від відповідача на позовну заяву надійшов відзив, з якого вбачається, що на виконання умов договорів оренди щодо екологічної безпеки землекористування відповідач використовує «сівозміну восьмипільну», завдяки чому ґрунт не виснажується. Також проводиться захист посівів від бур`янів та шкідників, підтримується біорізноманіття.

Крім того на підставі укладеного з СФГ «Промінь» договору Товриством з обмеженою відповідальністю «Компанія Землероб» проведено аналіз ґрунту та складено відповідний звіт, відповідно до якого рівень органічної речовини гумусу на земельних ділянках, що належать позивачу, становить від 4.56 % до 4.63 %, що вважається високим рівнем.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Додатково пояснив, що у порівнянні з 2007 роком рівень врожайності на земельних ділянках значно піднявся.

Щодо дослідження, яке проводилось у 2013 році, то в ньому зазначено середній показник, але залишається незрозумілим, який показник рівня гумусу був на конкретних земельних ділянках, що належать позивачу.

Щодо наданого звіту СФГ "Промінь", то установа, яка його робила, діяла на підставі договору, тому просив не враховувати позицію представника позивача, що наданий доказ є недопустимим.

Заходи забезпечення позову або доказів судом не вживались.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :02:002:0283 та :02:002:0280, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області - на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом серії НМЕ № 776705 та серії НМЕ № 776704, виданих держаним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 26.07.2017, що також підтверджується витягами з Державного реєстру /а.с.12-15/.

Вказані земельні ділянки перебувають в оренді у СФГ «Промінь» на підставі договорів, укладених між покійною матір`ю позивача ОСОБА_3 та Відповідачем 16 лютого 2007 року та 25 жовтня 2012 року, що також підтверджується Інформаційними довідками з Державного земельного кадастру, про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.07.2021 року, та 22.07.2021 року /а.с.9-10, 21-22/.

Відповідно до умов договорів орендодавець має право на дотримання екологічної безпеки землекористування, збереження родючості ґрунтів /пункти 26 та 32 договорів відповідно/.

Відповідно до п. 31 /п.39/ укладених договорів оренди землі, дія цього договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 32 /п.40/ вказаних договорів, дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 34 /п.41/ договорів оренди землі, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Підстави припинення договору оренди визначені статтею 31 ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У своїй постанові від 28 липня 2021 року у справі №279/5686/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Позивач як на підставу дострокового розірвання договору оренди посилається на те, що відповідачем порушені умови договору, оскільки не дотримано екологічної безпеки землекористування, відбулося зниження показника гумусу та рівня родючості земельних ділянок. На підтвердження позовних вимог та в обґрунтування свого твердження про погіршення якості земельних ділянок внаслідок зниження рівня гумусу позивачем надано експертний висновок Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» Державної Установи Інституту охорони ґрунтів України від 09.06.2020 року /а.с.18/ та копії агрохімічних паспортів поля, земельної ділянки /а.с.19-20/.

Оцінюючи зазначені докази відповідно до вимог ст.ст.89, 102, 110 ЦПК України, суд зазначає про таке.

В порушення вимог ч.ч. 6,7 ст. 102 ЦПК, у наданому позивачем висновку не зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав; у висновку експерта не зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Щодо змісту висновку, то для порівняння показників рівня гумусу у 2020 та 2013 роках взято показник гумусу у 2013 році земель на території Дмитрівської сільської ради в цілому, що не може підтверджувати факт, що такий самий показник мав місце на конкретних земельних ділянках, що належать позивачеві. При цьому умови договорів оренди землі від 16.02.2007 та 25.10.2012 не визначають стан земельних ділянок, зокрема не містять відомостей про показники гумусу на момент надання їх в оренду, отже при встановленні погіршення наявності гумусу у висновку має місце припущення.

Також у висновку не зазначено на підставі моніторингу та порівняльного аналізу яких саме документів зроблено висновок.

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом , при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, встановлених законом.

На виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України судом були роз`яснені сторонам наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема і право заявити клопотання про призначення експертизи, однак жодна із сторін таким правом не скористалась.

Щодо звіту, наданого відповідачем СФГ "Промінь", то він не є експертним висновком і оцінюється судом на загальних підставах.

З огляду на вищезазначене, та враховуючи, що належних та допустимих доказів порушення відповідачем умов договору оренди, завдання збитків позивачу, їх розміру, тощо, суду не надано, а самостійний збір доказів судом - неможливий, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 263-265, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Селянське (фермерське) господарство «Промінь», розташоване за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с.Губарівка, вул. Гутянська буд. 152, .

Повне рішення складено 04.01.2022.

Суддя