Справа № 718/961/21
Провадження № 6/727/12/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., за участю секретаря Філатової К.А., державного виконавця: Осух В.О., розглянувши подання Першотравневого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове проникнення у житло, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022 року державний виконавець Першотравневого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення у житло.

Посилався на те, що на виконанні в Першотравневому відділі ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №6786324 з примусового виконання виконавчого листа №718/961/21, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 01.12.2021 року про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

13.12.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №718/961/21 та надано термін для самостійного виконання виконавчого документа.

Однак, 24.12.2021 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача про те, що боржник добровільно виконати рішення суду про вселення відмовляється, у зв`язку з чим було розпочато примусове виконання.

Під час примусового виконання державним виконавцем було надіслано вимогу про примусове виконання виконавчого документу та винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку під час запланованих на 29.12.2021 року примусових дій.

29.12.2021 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 , проте боржника ОСОБА_2 за даною адресою вдома не було. Мати боржника повідомила, що ОСОБА_1 до квартири не впустить, про що було складено акт державного виконавця.

Зазначив, що умисними протиправними діями боржник ОСОБА_2 ставить державну виконавчу службу у становище, яке унеможливлює фактичне виконання рішення суду.

Просив постановити ухвалу про примусове проникнення до квартири, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , для повного фактичного виконання виконавчого листа №718/961/21, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці, яким встановлено: вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши пояснення державного виконавця, суд вважає, його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, із досліджених матеріалів подання встановлено, що 01.12.2021 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №718/961/21 про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 . Боржником за вказаним виконавчим листом є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.12.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №67864324 по виконанню виконавчого листа №718/961/21 та надано боржнику термін для самостійного виконання виконавчого документа 10 робочих днів.

24.12.2021 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача про те, що боржник добровільно виконати рішення суду про вселення відмовляється, у зв`язку з чим було розпочато примусове виконання.

Під час примусового виконання державним виконавцем було надіслано вимогу про примусове виконання виконавчого документу та винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку під час запланованих на 29.12.2021 року примусових дій.

29.12.2021 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 , проте боржника ОСОБА_2 за даною адресою вдома не було. Мати боржника повідомила, що ОСОБА_1 до квартири не впустить, про що було складено акт державного виконавця.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна від 05.01.2022 року, 24.11.2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування було зареєстровано за ОСОБА_4 .

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Вирішуючи дане подання, суд виходить з положень ст.67 Закону України «Про виконавче провадження», якими регламентовано порядок виконання рішення про вселення стягувача.

Так, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

Згідно ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як було встановлено судом, боржником за виконавчим документом №718/961/21 про вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, на даний час власником квартири АДРЕСА_1 , про вселення до якої ОСОБА_1 видано виконавчий лист, є ОСОБА_4 . Остання не являється боржником за виконавчим документом №718/961/21.

Статтею 41Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями ч.ч. 1, 2 статті 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У частинах 1, 2 ст.311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Із аналізу вказаних норм випливає, що підставою для примусового проникнення до житла боржника є невиконання рішення суду боржниками у добровільному порядку та ненадання доступу виконавцю до житла чи іншого володіння боржника, в якому може знаходитися його майно.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Старшим державним виконавцем не надано доказів на підтвердження наявності обгрунтованих правових підстав необхідності примусового проникнення на територію нерухомого майна, належного ОСОБА_4 .

Крім того, суд приймає до уваги, що державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до квартири боржника, не вказує особу, щодо якої просить винести ухвалу про примусове проникнення у приміщення, не зважаючи на те, що примусове вселення згідно ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" полягає лише у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, а не примусового проникнення інших осіб, крім стягувача, у приміщення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, оскільки примусове проникнення до житла, призведе по порушення законних прав на інтересів особа, яка не являється боржником за виконавчим провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження», ст.439 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Першотравневого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове проникнення у житло - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 05.01.2022 року.

Суддя Одовічен Я.В.