Р І Ш Е Н Н Я№ 127/6449/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 липня 2022 р. м. Вінниц

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Подоляк М.В.,

представника позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві зазначено, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір дитини - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що з 2008 року по теперішній час відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від доньки, лише періодично спілкувався з нею, не бере участі у вихованні дитини, не цікавився її здоров`ям, життям, розвитком та навчанням. Фактично родинні відносини ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 не підтримуються більше 10 років.

Після смерті матері, дитина ОСОБА_4 тривалий час перебувала на вихованні баби по материнській лінії, ОСОБА_5 , та її чоловіка ОСОБА_6 , з яким дитина після смерті баби залишилася проживати у АДРЕСА_1 . Батько взяти доньку на виховання бажання не виявив.

Внаслідок невиконання батьківських обов`язків, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2018, ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій після набуття даним рішенням суду законної сили надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та вона була передана під опіку громадянина ОСОБА_6 . В подальшому заочне рішення за заявою ОСОБА_2 про його перегляд було скасовано, та рішенням суду від 24.05.2021 відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки батько під час розгляду справи запевняв, що має намір брати участь у вихованні доньки. Однак ОСОБА_2 після прийняття судом даного рішення не вчинив жодних дій, направлених на налагодження стосунків з донько, не став зустрічатися з дитиною та цікавитися її життям та навчанням, утримувати її, а продовжує проживати окремо від доньки та ухилятися від виконання батьківських обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, 26.10.2021 неповнолітня ОСОБА_1 була постановлена на облік служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

Також, позивач вказує, що станом на 31.12.2021 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки становить 149 237,07 грн.

Крім того позивач зазначає, що дитина ОСОБА_4 наполягає на позбавленні її батька ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки на її думку вона йому не потрібна, дитина зазначила, що батько фактично покинув її, зовсім не цікавиться її життям, навчанням та здоров`ям. Також дитина повідомляла, що батько на її утримання коштів не надавав та не піклувався про неї.

З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с. 43)

Представник позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просили суд її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Свідок ОСОБА_7 , яка є головним спеціалістом служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні надала покази, у яких зазначила наступне. Неповнолітня ОСОБА_1 дійсно з 26.10.2021 перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. При проведенні перевірки, батька за місцем проживання дитини жодного разу не було. Після проведення бесіди із теперішньою дружиною відповідача, встановлено що останній працює за межами кордону України. Після поновлення батьківських прав стосунки відповідача ОСОБА_2 з дитиною не покращились, відповідач не цікавиться дитиною, не телефонує їй, матеріальної допомоги не надає.

Свідок ОСОБА_8 , яка є фахівцем із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб в судовому засіданні надала покази, у яких зазначила, що ОСОБА_2 своєю донькою ОСОБА_4 не цікавиться, її виховання та утримання займається дідусь - ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 , який є чоловіком покійної баби ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні надав покази, у яких зазначив, що ОСОБА_1 перестав спілкуватись з дитиною ОСОБА_4 коли їй виповнилося два роки, та не турбувався про неї. Дитина ОСОБА_4 з двох років проживала із ним, своєю покійною матір`ю ОСОБА_3 та покійною бабою по материнській лінії - ОСОБА_5 . Свідок зазначив, що ОСОБА_4 сприймає його, як рідного діда, оскільки виросла з ним. Також свідок зазначив, що ОСОБА_2 за 2021 рік перерахував аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі, що становить лише 7 500,00 грн. та 3 500,00 грн. у 2022 році. Обов`язків батька, ОСОБА_2 не виконує, з дитиною не спілкується, навіть з Днем народження не вітає. Свідок вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав забезпечить найкращі інтереси дитини ОСОБА_4 .

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст.223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 01.05.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У графі «мати» значиться - ОСОБА_3 . (а.с.10)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 05.08.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, мати дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вінниця. (а.с. 21)

Із змісту копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2021 у цивільній справі №127/25004/17, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2018 був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . Даною ухвалою, зазначене заочне рішення суду від 05.02.2021 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав скасовано. (а.с. 15-17)

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №553 від 04.03.2021, неповнолітню ОСОБА_4 визнано такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку із скасуванням заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2017 (справа №127/25004/17) про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. (а.с. 14)

Згідно копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2021 у цивільній справі №127/25004/17 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено частково, та присуджено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовлено. (а.с. 19-20)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 18.06.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), баба дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Вінниця. (а.с. 22)

26.10.2021, на підставі наказу Служби у справах дітей №218 від 26.10.2021, дитину ОСОБА_4 взято на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, що підтверджується копією обліково-статистичної картки дитини № НОМЕР_4 . Із копії даної картки також вбачається, що відповідач ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_4 не проживає, та зазначено, що остання перебуває на вихованні та утриманні діда - ОСОБА_6 , який не є кровним родичом дитини. (а.с. 13)

Відповідно до копії довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію, виданої ДП «ЖЕК №26» ПП «Вектор 2», ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_6 , який був чоловіком покійної баби ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а.с. 23)

Відповідно до копії листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці» №1394/01-15 від 10.11.2021, ОСОБА_4 з 2008 року проживає з дідусем - ОСОБА_6 , який і здійснює систематичний нагляд за станом здоров`я та вихованням ОСОБА_1 (а.с. 29)

Із копії листа КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Вінницької міської ради», вбачається, що ОСОБА_4 навчалась у закладі з 01.09.2011 та отримала свідоцтво про базову середню освіту у 2020 році. За період навчання, вихованням дитини займалися бабуся та дідусь, так як вони були офіційно її опікунами. Протягом навчання батько ОСОБА_4 не брав участь та не цікавився шкільним життям своєї доньки. Лише наприкінці 2018-2019 навчального року ОСОБА_2 з`явився у навчальний заклда, де вперше його побачив та познайомився класний керівник, однак з початку 2019 по 2020 навчальний рік останній знову перестав цікавитись шкільним життям доньки. (а.с. 30)

Відповідно до копії листа ДНЗ «Вище професійне училище №7 м. Вінниці» №875 від 15.11.2021, за час навчання в училищі батько ОСОБА_4 - ОСОБА_2 жодного разу не цікавився успішністю своєї доньки, не слідкував за її станом здоров`я, не відвідував батьківські збори, життям дитини не цікавився. (а.с. 31)

Згідно із копією відповіді Вінницького міського центру соціальних служб №01-07/1249 від 26.10.2021, фахівцем соціальної роботи центру здійснено вихід за адресою місця проживання дитини ОСОБА_4 , за результатами якого встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_6 у власній квартирі. Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , батько ОСОБА_2 участі у вихованні доньки не приймає, станом її здоров`я не цікавиться, фінансової допомоги не надає. (а.с. 34)

Із копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 18.10.2021 вбачається, що після смерті бабусі ОСОБА_4 він самостійно виховує дитину, оскільки її батько ОСОБА_2 самоусунувся від виховання власної доньки. Зі слів ОСОБА_4 , батько не зв`язується із нею, не зустрічається та не приходить за місцем її проживання, жодної матеріальної допомоги не надає. (а.с. 35)

Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 21.02.2022, ОСОБА_6 повідомив, що батько ОСОБА_4 на зв`язок із донькою не виходить, її життям не цікавиться, не виявляє особливої зацікавленості її життям. ОСОБА_4 , зауважила, що не має жодних родинних почуттів до власного батька. (а.с. 36)

Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 04.03.2022, ОСОБА_6 повідомив, що батько ОСОБА_4 на зв`язок із донькою не виходить, під час загострення ситуації в країні, пов`язаної із військовим станом, виїхати до нього у Польщу не пропонував. (а.с. 37)

Із копій розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.08.2021, 31.12.2021 та 30.06.2022 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 відповідно становить, 146 862,07 грн., 149 237,07 грн. та 155 193,07 грн. (а.с. 32, 33, 91)

З висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування від 21.03.2022 встановлено, що з урахуванням неналежного виконання батьком протягом тривалого часу обов`язків по вихованню та утриманню доньки, враховуючи думку дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1 . (а.с. 6-8)

На виконання вимог ст. 171 СК України судом було з`ясовано думку дитини щодо заявлених вимог. У судовому засіданні дитина ОСОБА_4 суду пояснила, що батька не було у її житті. Він ніколи про неї не піклувався, не цікавився її життям, не допомагав матеріально. Але коли були живі мати і бабуся вона це не так гостро відчувала, а от коли вони померли, вона надіялась, що батько буде допомагати їй, буде піклуватись про неї, але цього не відбулось. І якби не ОСОБА_6 , якого вона називає дідусем (чоловік покійної бабусі по материнській лінії), то вона не уявляє, щоб з нею було. Він піклується про неї, дбає, переймається її проблемами, вболіває за неї, робить усе те, що повинен робити батько. Вона наполягала, аби суд позбавив ОСОБА_2 батьківських прав щодо неї, оскільки це буде відповідати її інтересам.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, показання свідків, думку дитини ОСОБА_1 , та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім враховані права батьків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «С.С. проти Словенії» дійшов висновку, що оскільки розуміння потреб дитини було обмеженим, а також не існувало емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідало конвенційним гарантіям, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищив інтерес матері у збереженні правових зв`язків з дитиною.

В справі «Суур проти Естонії» Європейський суд з прав людини також дійшов висновку про відповідність інтересам дитини позбавлення батька батьківських прав щодо неї в зв`язку з втратою контакту з дитиною, а примушування дитини до спілкування могло б бути контрпродуктивним.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, оскільки не бере участі у її утриманні та вихованні, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, виявляє байдужість до дитини. Не існує емоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та його дитино.

Крім того, під час судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач може та бажає відповідними дієвими заходами змінити своє ставлення до доньки, налагодити з нею відносини, які не будуть негативно впливати на її емоційний стан, оскільки у судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подав, чим не спростував обставин справи, хоча про розгляд справи неодноразово повідомлявся поштовим та мобільним зв`язком. При цьому об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов`язків судом не встановлено.

Суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також думку дитини ОСОБА_4 та приходить до висновку, що існують достатні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 і що такий захід відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Одночасно суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків для відповідача, оскільки згідно з ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Тому в даному випадку суд не застосовує положення ч.3 ст. 166 СК України, відповідно до якої, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей, оскільки позивачем такої вимоги не заявлено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в розмірі 2 481,00 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 - 166, 169, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов Служби у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження юридичної особи: вул. Соборна, 50, м. Вінниця.

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 21.07.2022.

Суддя: