Справа № 212/458/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., представника позивача адвоката Щербачов А.П., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Суха балка» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за час затримки розрахунки при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУХА БАЛКА» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за час затримки розрахунки при звільненні, який було уточнено в ході розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він перебував у трудових відносинах з ПрАТ «СУХА БАЛКА» з 2001 року по 12.06.2019 року. Згідно наказу від 12.06.2019 №110-к його було звільнено із займаної посади за станом здоров`я, що перешкоджає роботі.

Позивач зазначив, що при звільненні йому була видана трудова книжка, але не сплачено всіх належних сум при звільненні, зокрема не виплачена заробітна плата за листопад 2017 року у повному обсязі, а саме не доплачена сума у розмірі 9 866, 54 грн..

Так, його заробітна плата у травні 2017 року становила 15 357,88 грн., у червні 20 906, 24 грн., у липні 20 453, 58 грн., у серпні 17 831, 64 грн., у вересні 25 449, 12 грн., у жовтні 18 408, 14 грн., у листопаді 8 638, 88 грн., у грудні 20 098, 15 грн.. Підставою зменшення заробітної плати за листопад місяць 2017 року відповідач обґрунтовує знаходженням позивача на курсах підвищення кваліфікації, однак позивач вказує, що він не був ознайомлений з даним наказом.

Враховуючи надані відповідачем розрахункові відомості за період червень 2017 року по грудень 2017 року, невиплачена заробітна плата за листопад 2017 року становить 9 866, 54 грн., дана сума складається з: 19 кількість відпрацьованих днів; 133 кількість відпрацьованих годин; 139, 13 оклад/тариф (133 х 139,14 = 18 505,62 грн.).

Оскільки позивачу сплачено за листопад 2017 року заробітну плату у розмірі 8 638, 88 грн., то залишок становить 9 866, 74 грн. (18 505,62 грн. 8 638,88 грн. 20,00 грн. (страхування) = 9 866, 74 грн.).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 9 866, 54 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 1 154, 39 грн., а також витрати по справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишення позовної заяви без руху.

11.02.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

07.06.2021 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Щербачов А.П. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в уточненому позову.

Представник відповідача ПрАТ «Суха Балка» в судове засідання, що було призначено на 22.07.2022 не з`явився, направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому судом було відмовлено.

Відповідач згідно поданого відзиву вважає вимоги безпідставними, оскільки ОСОБА_1 при звільнені виплачені всі належні суми, що підтверджується розрахунковою відомістю, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства приходить до наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст.ст.115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що у 2011 між Публічним акціонерним товариством «СУХА БАЛКА» та ОСОБА_1 склалися трудові відносини, згідно даних з трудової книжки Позивача.

12.06.2019 трудовий договір припинено на підставі наказу №110-к відповідно до п.2 ст. 40 Кодексу Законів про ОСОБА_2 .

Позивач вказує на те, що при звільненні йому не було сплачено всіх належних сум при звільненні, зокрема не виплачена заробітна плата за листопад 2017 року у повному обсязі.

Як вбачається з документів поданих відповідачем, зокрема розрахункових відомостей щодо нарахованих ОСОБА_1 виплат, Позивачу було нараховано до видачі за листопад 3 558,71 грн..

З пояснень та доказів, наданих ПрАТ «СУХА БАЛКА» вбачається, що ОСОБА_1 у період з 03 липня 2017 року по 11 серпня 2017 року проходив навчання на курсах підривників, що підтверджується наказом по підприємству № 2822 від 11.07.2017, та мав продовження навчання, теоретичну практику з 08.08.2017 по 06.10.2017, що підтверджується наказом по підприємству № 3500 від 19.08.2017. Згідно даних наказів оплата праці робітнику проводилась виходячи із середнього заробітку.

Згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 4 цього Порядку. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового окладу.

Так, відповідно до наказів № 2822 від 11.07.2017 по № 3500 від 19.08.2017, розрахунок проводився із травня-червня 2017 року:

- За травень 2017 середній заробіток ОСОБА_1 становить 11 236,09 грн., відпрацьовано 13 днів, 91 година, коефіцієнт підвищення окладу 1;

- За червень 2017 середній заробіток ОСОБА_1 становить 20 906,24 грн., відпрацьовано 20 днів, 140 година, коефіцієнт підвищення окладу 1.

Всього середній заробіток ОСОБА_1 склав 32 142,33 грн., відпрацьовано 33 днів, 231 година.

З 30.09.2017 по 01.11.2017 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку, а потім відпустку перенесено по 03.11.2017 у зв`язку з відгуком із відпустки на два робочі дні (05-06.10.2017) за виробничою потребою, що підтверджується наказом № 4399 від 24.10.2017.

Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

Як встановлено в судовому засіданні, після щорічної відпустки ОСОБА_1 став до роботи з 04.11.2017 року.

Згідно наказу № 5059 від 11.12.2017, у зв`язку з закінченням курсу теоретичного навчання за спеціальністю зривник в Криворізькому ЕТЦ, для проходження практичного навчання, згідно п.5.19 «Правил безпеки при поводженні із взривними матеріалами промислового призначення», за ОСОБА_1 закріплено інструктора виробничого навчання з 06.11.2017 по 30.12.2017. Оплату праці робітникам, які знаходяться на практичному навчанні на ш. «Ювілейна», проводити по середньому заробітку за основним місцем роботи.

В розрахунковий період для оплати праці виходячи із середнього заробітку в листопаді 2017 року, входить липень-жовтень 2017 року, на протязі цих місяців за працівником зберігався середній заробіток. Таким чином, оплата праці ОСОБА_1 проводилася виходячи із тарифної ставки. Тарифна ставка на 01.11.2017 складала 61,17 грн., відпрацьовано 126 годин (61,17 * 126 = 7707,42 грн.).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що при нарахуванні заробітної плати ОСОБА_1 за листопад 2017 року вона керувалася Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року, що середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 4 цього Порядку. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового окладу.

Тобто, враховуючи покази свідка та врахувавши вказані у розрахункових відомостях дані, суд приходить до висновку, що позивачу було вірно нараховано та фактично виплачено нарахований за листопад 2017 року дохід у вигляді зарплати.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Суд враховує, що датою звільнення ОСОБА_1 є 12.06.2019 року і позивач не заперечує, що в день звільнення йому була видана трудова книжка та проведено розрахунок, однак на його думку не в повній мірі, тобто в межах строку, визначеного ст. 116 КЗпП України.

Таким чином суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що відповідачем було в повній мірі виплачено заробітну плату в строки, визначені чинним законодавством. А тому приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Суха балка» невиплаченої заробітної плати в сумі 9 866,54 гривень та компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 1 154, 39 грн..

На підставі повного та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133,141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Суха балка» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за час затримки розрахунки при звільненні, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 27 липня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта