Провадження № 2/127/3658/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов мотивовано тим, що 23.01.2021 року близько 14.00 год. в м. Вінниці по вул. Лебединського, 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Mercedes-Benz 212, днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Ford Escort, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, які згідно висновків експертів віднесені до легких тілесних ушкоджень. Крім того, в результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_2 автомобіль Ford Escort, днз НОМЕР_2 . Постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16.03.2021 року у справі № 680/176/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено штраф в розмірі 340 гривень. Постанова набрала законної сили 27.03.2021 року.

ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АР/7174857, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , здійснено страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП життю та здоров`ю ОСОБА_2 в загальній сумі 62 597,55 гривень. Однак, крім матеріальної шкоди, діями відповідача, які зумовили ДТП, позивачу було завдано моральну шкоду. Так, в період з 23.01.2021 року по 08.02.2021 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку». Крім того, в період з 10.02.2021 року по 24.02.2021 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «ЦПМСД № 2 м. Вінниці» з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Стійка післятравматична цервікалгія. Остеохондроз шийного відділу хребта. Протрузія міжхребцевого диску в спинномозковому каналі у сегменті С2-С3».

Внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_2 , який тривалий час перебував на лікуванні, ОСОБА_4 завдано душевних страждань, він відчував велику стурбованість та занепокоєння, звичайний спосіб життя було порушено, до нині його турбують наслідки ушкодження його здоров`я, він фізично не може займатися раніше звичними для нього справами.

Крім того, за період тимчасової непрацездатності ОСОБА_2 , який працював на посаді помічника оператора на автоматичних та напівавтоматичних лініях у деревообробленні ТОВ «Барлінек Інвест», було втрачено заробіток у сумі 7 293,76 гривень.

Фізична неможливість виконувати посадові обов`язки призвела до звільнення ОСОБА_2 із займаної посади, що викликало душевні страждання, втрату впевненості у своїх можливостях забезпечити достатній рівень свого життя та життя своєї сім`ї. Подавлений психологічний стан призвів до зниження активності його соціальних зв`язків та працездатності.

Окрім цього, внаслідок ДТП, що відбулося з вини ОСОБА_3 , було пошкоджено майно ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб Ford Escort, днз НОМЕР_2 , що також призвело до душевних страждань

Небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану моральну шкоду змусило позивача докласти додаткових зусиль для захисту свого порушеного права, що призводить до порушення нормального способу життя та також завдає морально ї шкоди.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

11.10.2021 року від представника відповідача адвоката Наталюка Н.М. до суду надійшов відзив, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову. Таку позицію мотивував тим, що позивачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують спричинення моральних страждань, представник вважає, що розмір шкоди в сумі 80 000 гривень, про яку просить позивач, є занадто завищеною. З цього приводу позивач не зазначив своїх міркувань та критеріїв, оцінюючи завдану шкоду в такому розмірі. Вказав, що ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодовано позивачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну в розмірі 62 597,55 грн. За відшкодуванням моральної шкоди в позасудовому порядку позивач до відповідача не звертався. Окрім того, позивач не звертався до страховика з вимогою про відшкодування моральної шкоди, яка б розраховувалася в розмірі 5 % від суми відшкодування.

Також, представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, посилаючись на те, що дана справа є значної складності та потребує ретельного дослідження обставин справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання відповідача суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, з-поміж іншого, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Також ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Відтак, системний аналіз та зміст вказаних приписів ЦПК України дозволяє зробити висновок, що критерії та ознаки виду позовного провадження (спрощеного та загального) визначено законодавцем, а суд вирішує питання щодо розгляду справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження керуючись змістом позовної заяви, ступенем складності справи, особливостями предмета спору, підставами позову, відзивом, в якому наводяться відповідачем заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, тощо.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданий не в кожному випадку. Так, коли вирішенню підлягає виключно питання права, то розгляд справи на підставі письмових доказів є більш доречним, ніж усні слухання. В тому числі, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не представляють особливої складності, то розгляд справи в порядку спрощеного провадження не є порушенням норм п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про залишення клопотання про розгляд справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, без задоволення.

13.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якій вважала заперечення, що містяться в відзиві, необґрунтованими, наполягала на задоволенні позову.

27.10.2021 року від представника відповідача адвоката Наталюка Н.М. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якої просить вдмовити у позові в повному обсязі, факти, викладені представником позивача не визнає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16.03.2021 року у справі № 680/176/21 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у тому, що він 23.01.2021 року о 14.00 год. в м. Вінниці по вул. Лебединського,15, керуючи автомобілем Mercedes-Benz 212, днз НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч з подальшим розворотом, не переконавшись в безпечності маневру, допустив зіткнення з автомобілем марки Ford Escort, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 27.03.2021 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене суд враховує наведену постанову в якості доказу винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та як наслідок протиправності його дій відносно позивача у справі.

17.03.2021 року слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Шпаком Я.М. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000095 від 24.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відкритого за подією (ДТП), що сталася за участю автомобілей Mercedes-Benz 212, днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та Ford Escort, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Як вбачається з цієї постанови в результаті ДТП, зокрема, ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 127/133 від 11.02.2021 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми справа, забійної рани правої верхньої повіки, садна (лоба, правої щоки) м`яких тканин обличчя», які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. Згідно результатів додаткової судово-медичної експертизи № 213 від 11.03.2021 року ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми справа, забійної рани правої верхньої повіки, садна (лоба, правої щоки) м`яких тканин обличчя», які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Згідно медичної документації, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_2 23.01.2021 року звернувся до МКЛ ШМД за медичною допомогою. Перебував в стаціонарі з 23.01.2021 року до 08.02.2021 року з приводу «Струс головного мозку. Закрита черепномозкова травма.». Виписаний у зв`язку з поліпшенням, рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, виписано лист непрацездатності на період з 23.01.2021 року по 08.02.2021 року.

Крім того, в період з 10.02.2021 року по 24.02.2021 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «ЦПМСД № 2 м. Вінниці» з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Стійка післятравматична цервікалгія. Остеохондроз шийного відділу хребта. Протрузія міжхребцевого диску в спинномозковому каналі у сегменті С2-С3».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника транспортного засобу Mercedes-Benz 212, днз НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що вбачається з полісу №АР/7174857. Згідно вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого (за шкоду життю, здоров`ю) становить 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн.

Відповідно до документів, наданих ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на запит представника позивача ОСОБА_1., ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 62 597,55 грн, в тому числі моральну шкоду в розмірі 236,93 грн на ім`я ОСОБА_2 .

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8 та 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

У п. п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , який свою вину у вчиненні ДТП визнав (згідно постанови суду від 16.03.2021 року), ОСОБА_2 як потерпілому від ДТП було завдано моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я та майна, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди є обґрунтованою.

Суд враховує те, що наслідком ДТП, яка вчинена відповідачем у справі були вимушені зміни у житті позивача, зокрема те, що йому необхідно було відвідувати лікарню та проводити лікування, змінити свої повсякденні плани, витрачати час для вирішення питання ремонту автомобіля, легкі тілесні ушкодження, що спричинені позивачу в результаті ДТП обумовлювали переживання, дискомфорт та пригніченість, що безперечно стало наслідком завдання позивачу моральної шкоди.

Визначаючи розмір завданої ОСОБА_2 моральної шкоди діями ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими судом, дійшов висновку, що позивачу дійсно було завдано моральної шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з ушкодженням здоров`я та майна позивача, порушенням його звичайного способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди, завданої у зв`язку із ушкодженням здоров`я в розмірі 10 000,00 грн., та компенсацію моральної шкоди, завданої у зв`язку із пошкодженням майна в розмірі 5 000,00 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з ОСОБА_3 , тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 340,50 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 687,50 гривень, пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Судовий збір в сумі 454, 00 гривень підлягає поверненню позивачу як надміру сплачений.

Окрім того, з позивача на користь відповідача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 450 гривень, пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11,12, 23, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 280-285, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду, завдану у зв`язку із ушкодженням здоров`я в розмірі 10 000,00 гривень, та моральну шкоду, завдану у зв`язку із пошкодженням майна в розмірі 5 000,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 340,50 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 687,50 гривень.

Повернути ОСОБА_2 судовий збір в сумі 454, 00 гривень, сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 13.08.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 450 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення 04.01.2022 року.

Суддя О.О. Жмудь