Справа № 504/1826/21
Провадження № 2/504/677/22
25.07.2022смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
секретаря- Завади Ю.А., -
Позивач у червні 2021 року звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із вказаним позовом до відповідачів.
На обгрунтування своїх позовних вимог заявниця вказує, що 23.10.2000 року в Одеській товарній біржі було укладено біржову угоду, за змістом якої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі- Продавці) продали, а ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (далі- Покупці) купили квартиру АДРЕСА_1 .
Заявниця вказує, що оскільки відповідачі ухилились від нотаріального посвідчення угоди, в теперішній час вона позбавлена можливістю розпорядитись належним їй нерухомим майном.
Заявниця вказує, що сторонами досягнуто всіх істотних умов угоди, договір виконано повністю сторонами, гроші передані покупцями, і отримані продавцями.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.06.2021 року відкрито спрощене провадження.
Заявниця подала заяву про розгляд справи у свою відсутність за наявними матеріалами, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2022 року постановлено розгляд справи у заочному порядку.
Відповідачі в Одесі та Одеській області не зареєстровані, поштова кореспонденція повернута з відмітками «за закінченням терміну зберігання».
Суд сповіщав відповідачів шляхом оголошення на сайті суду.
Одеська товарна біржа не перебуває за місцем реєстрації юридичної особи, що підтверджено поштовим конвертом з написом про відсутність юр. особи за місцем реєстрації.
Суд вважає, що юридична особа таким чином є належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
Судом встановлено, що 23.10.2000 року в Одеській товарній біржі було укладено біржову угоду, за змістом якої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі- Продавці) продали, а ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (далі- Покупці) купили квартиру АДРЕСА_1 .
Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі, а також право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на квартиру зареєстровано в БТІ, щ підтверджено відміткою на звороті договору.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Згідно з ст. 224 ЦК України(в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року)).
Відповідно до ч. 1 ст. 45, ст .47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Статтею 227 ЦК України(в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.
Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач вказувала, що продавці квартири ухилялися від нотаріального посвідчення договору, проте належних та допустимих доказів ухилення продавців від нотаріального посвідчення договору суду не надано.
Крім того, за змістом ст.ст.128, 153 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачкою як за покупцем права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на листопад 2000 року не суперечила чинному законодавству.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджену наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року №399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржою.
Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
З огляду на зазначені обставини підстав для визнання в судовому порядку дійсним неоспореного договору купівлі-продажу будинку немає.
Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Питання судового збору, судових витрат у позові не порушувалось, підстав для його розподілу та/чи стягнення не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 45, ст .47, ст. 48, 224, ч.2 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. ст. 258-260, 274, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заява про перегляд заочного рішення подається у письмовій формі до Комінтернівського районного суду Одеської області.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом 30 днів від дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Суддя В.К. Барвенко