10.01.2022 Провадження № 2/425/48/22
Справа № 425/3181/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань - Чикунова Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , чим усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належним йому майном.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач просив розглянути справу без його участі, свої вимоги підтримав. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений їй строк правом на подачу відзиву на позов не скористалась.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Позиції учасників у справі.
Позиція позивача полягає в тому, що йому належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 17.11.1997 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2007 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.02.2017 року. Відповідач не проживає у вказаному будинку з 2017 року, а реєстрація місця проживання відповідача у цьому будинку, заважає позивачу, як власнику вільно розпоряджатись та користуватись будинком і тому відповідача слід визнати такою, що втратила право користування зазначеним будинком.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась, і будь-які докази суду не надала; була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилась без повідомлення причин. Позивач не заперечував проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Встановлені судом обставини.
На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:
Згідно свідоцтва на право власності на житло від 17.11.1997 року, житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та членам його сім`ї - ОСОБА_1 в рівних частках. Та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2007 року та від 16.02.2017 року, спадкоємцем однієї другої частки майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 , а також спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_1 (а.с.5-10).
З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.10.2021 року, встановлено що зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.11).
Проте, відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 22 жовтня 2021 року, складеного в присутності сусідів-свідків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), ОСОБА_2 у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2017 року (а.с.12).
Зміст правовідносин учасників спору
Між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері права власності, в межах яких між ними виник спір щодо наявності у відповідача, права користування квартирою у зв`язку з її відсутністю понад одного року.
Оцінка суду щодо права.
Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Також положення частин перших статей 383 і 405 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) прямо встановлюють, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
При цьому житлове приміщення, яке члени сім`ї мають право займати визначається власником.
Отже, члени сім`ї власника квартири можуть отримати право користування ним від власника, який при цьому, може визначити конкретне житлове приміщення у квартирі якою можуть користуватись члени його сім`ї.
Однак згідно з положеннями частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Тож з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованою у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , але позивачем доведена її відсутність у будинку без поважних причин понад один рік, а дані про наявність іншої домовленості між позивачем та відповідачем відсутні, і законом іншого не встановлено, відповідача, як члена сім`ї позивача, слід визнати такою, що втратила право користування цією квартирою.
А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, а саме будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ,шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43, 49, 133-142, 206, 211, 213, 217, 220-222, 244-248, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.С. Коваленко