Справа № 314/5721/21
Провадження № 2/314/400/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/5721/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вільнянська міська рада Запорізької області,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Гапанюка Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку 0,0340 га, кадастровий номер :13:003:0039, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона, ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу від 07.10.2005 житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

У 2020 року позивач вирішила приватизувати вказану земельну ділянку і звернулась до Вільнянської міської ради про затвердження документації із землеустрою і передачу у власність земельної ділянки комунальної власності площею 0,0340 га кадастровий :13:003:0039, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Проте, виявилось, що вона не може приватизувати земельну ділянку, оскільки за вказаним місцем розташування земельної ділянки обліковується державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 .

Звернувшись до відповідача про ситуацію, яка склалась навколо ділянки, їй було повідомлено про те, що відповідач після отримання свідоцтва на право на спадщину за законом від 07.02.2003 не отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Однак, оформляти земельну ділянку та укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки відмовляється.

Відсутність у її власності земельної ділянки не дає змоги їй провести роботи по реконструкції житлового будинку у відповідності до вимог законодавства та розпоряджатись її власністю в повному обсязі, оскільки необхідне зареєстроване право на земельну ділянку.

Вважає, що дії відповідача порушують її права та інтереси.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просла х задовольнити з підстав, вказаних в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07.10.2005 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я.

Вказаний житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0322га, надана для обслуговування житлового будинку та розташована за тією ж адресою, були отримані відповідачем у спадок після смерті її матері, ОСОБА_4 . Даний факт підтверджується наданою копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.02.2003 державним нотаріусом Вільнянчської державної нотаріальної контори Запорізької області Коробкою О.В.

На теперішній час відповідач не бажає здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку та оформлювати будь-які правочини щодо земельної ділянки.

Разом з ти, позивач більше 16 років користується вказаною земельною ділянкою.

Згідно звіту про об`єкт нерухомого майна, складеного ФОП ОСОБА_5 від 31.05.2021 року, ринкова вартістьжитлового будинку площею 49,2 м.2 становить 20910,00 грн.

Згідно із висновком про вартість земельної ділянки, складеного оцінювачем ПП «Вільнянське БТІ» ОСОБА_6 від 27.07.2021, оціночна вартість земельної ділянки площею 0,0340 га становить 15535,00 грн.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Згідно із статтею 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, з переходом права власності на житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок.

Аналогічну позицію викладено у рішенні Верховного суду України при розгляді справи №461/2328/1 б-ц.

Згідно із змістом рішення визначено, що відповідно до статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 15 ІІК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статей 317, 319, 658 ЦК України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, в тому числі реалізує право його продажу. Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває в користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Також, згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України . якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, що іншим чином підтвердити пр аво власності позивача на земельну ділянку неможливо, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Беручи до уваги, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, суд залишає за ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 77-81,197-198, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Запорізької області (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: Вільнянська міська рада Запорізької області (місцезнаходження: Запорізька область, м.Вільнянськ, вул..БочароваЮ, 4, ЄДОРПОУ 25486771) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку площею 0,0340 га, кадастровий номер :13:003:0039, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 17.06.2022.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

17.06.2022