ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Суми

Справа №577/137/19

Номер провадження 22-ц/816/40/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Конотопської окружної прокуратури на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року, ухвалене в складі судді Кравченка В.О. у м. Конотоп Сумської області,

в цивільній справі за позовом Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції України у Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа Дубов`язівська селищна рада Конотопського району Сумської області, про стягнення збитків, заподіяних навколишньому середовищу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Конотопська місцева прокуратура звернулась до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що у провадженні СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області перебувало кримінальне провадження № 0000333 від 08 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 06 та 07 березня 2017 року ОСОБА_1 без оформлення спеціального дозволу здійснив самовільний поруб 25 дерев породи «верба», «клен» і «бузина» у лісовому насадженні ДП «Конотопський агролісгосп» (обхід 13, квартал 70, виділ 12) в с.Тернівка Конотопського району Сумської області, що знаходиться в прибережній смузі річки Терн, яка є особливо охоронюваною територією.

Згідно з розрахунком Державної екологічної інспекції в Сумській області, проведеного відповідно до постанови КМУ від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 55199,24 грн.

У зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України 26 січня 2018 року постановою старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Усика О.П. закрито кримінальне провадження.

У подальшому державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області складено протокол № 009659 від 22 лютого 2018 року про адміністративне правопорушення стосовно відповідача за ст. 65 КУпАП, а 26 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 винесена постанова № 009659 про накладення адміністративного стягнення за ст. 65 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень та запропоновано добровільно відшкодувати завдані збитки. За рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2018 року вказана адміністративна постанова залишена в силі. На час звернення з позовом збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 55199,24 гривень ОСОБА_1 не відшкодував.

Держекоінспекцією вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 вжито не було.

Посилаючись на зазначені обставини керівник Конотопської місцевої прокуратури заявив вимогу про стягнення з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції України у Сумській області відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу у розмірі 55199,24 грн, а також про відшкодування сплаченого за подання позовної заяви судового збору.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року позов керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції України в Сумській області задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції в Сумській області шкоду, заподіяну природному навколишньому середовищу самовільним видаленням дерев, у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумської обласної прокуратури понесені судові витрати в розмірі 379,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду керівник Конотопської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що порядок відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу врегульовано спеціальним Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», зокрема частина перша статті 69 цього закону визначає, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі. Заявник стверджує, що суд першої інстанції не мав підстав для застосування положень частини 4 статті 1193 ЦК України, а саме зменшення розміру відшкодування, з огляду на майновий стан сторони.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними, тому просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що ОСОБА_1 06 та 07 березня 2017 року без оформлення спеціального дозволу здійснив самовільний поруб 25 дерев породи «верба», «клен» і «бузина» у лісовому насадженні ДП «Конотопський агролісгосп» (обхід 13, квартал 70, виділ 12) в с.Тернівка Конотопського району Сумської області, що знаходиться в прибережній смузі річки Терн, яка є особливо охоронюваною територією (а.с. 12-14).

Постановою Державного інспектора з охорони навколишнього середовища Сумської області від 26 лютого 2018 року №009659 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 65 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Зазначена постанова, залишена в силі рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2018 року та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2018 року, набрала законної сили 30 липня 2018 року (а.с. 15, 18-22).

Розмір шкоди, заподіяної відповідачем, обрахований на підставі постанови КМУ від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» складає 55199,24 грн (а.с.17).

ОСОБА_1 шкоду, завдану навколишньому природному середовищу добровільно не відшкодував.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Положеннями п.п. «а», «б» абз. 1 статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 10 Закону України «Про рослинний світ», визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166 ЦК України).

За змістом статей 41, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до вимог статті 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Установивши фактичні обставини у справі, на підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної ним внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач заподіяв збитків навколишньому природному середовищу внаслідок порушення природоохоронного законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев за відсутності дозвільного документа.

Звертаючись з апеляційною скаргою керівник прокуратури, зазначив, про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення розміру відшкодування з огляду на майновий стан відповідача, на підставі частини 4 статті 1193 ЦК України, оскільки шкода завдана навколишньому природному середовищу підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідно до вимог статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Проте, зазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними, такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального закону. Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності у порівнянні із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Отже, для застосування наведеної вище правової норми у зазначеній справі підлягають встановленню, зокрема, матеріальний стан фізичної особи заподіювача шкоди і обставини щодо притягнення/не притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за завдану ним шкоду державі, що виразилася у порубці дерев.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає у селі Тернівка Конотопського району, протягом першого півріччя 2021 року жодних доходів не мав (а.с. 197,198), постійної роботи не має, веде обробіток земельної ділянки, вирощує сільськогосподарську продукцію для власних потреб (а.с. 200).

За фактом незаконної вирубки 25 дерев постановою Державного інспектора з охорони навколишнього середовища Сумської області від 26 лютого 2018 року №009659 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 65 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн (а.с. 15).

Кримінальне провадження за вказаним фактом було закрито постановою слідчого від 26 січня 2018 року у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України (а.с. 12-13).

Суд першої інстанції дослідивши та належним чином оцінивши докази, подані відповідачем на підтвердження свого майнового стану, врахувавши, що відповідач перебуває у скрутному майновому стані, шкода навколишньому природному середовищу завдана ним в наслідок вчинення адміністративного правопорушення, дійшов правильного висновку про зменшення відшкодування до 5000 грн.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до помилкового тлумачення норм матеріального закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Конотопської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

В.І. Криворотенко