Справа № 138/380/21
Провадження №:2/138/297/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію, перерозподіл спадщини, визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, стягнення витрат на поховання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивованим тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_8 . Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак спадщину не прийняла, оскільки хворіла. Також спадкоємцем є ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла, однак не повідомила нотаріусу про наявність інших спадкоємців. 16.08.2016 ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона стала власником будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2019 первісному позивачу було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Первісний позивач звернулась в січні 2020 року до приватного нотаріуса Анцут Л.М. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину. Нотаріус витребувала з Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкову справу до майна померлої ОСОБА_8 та надала ОСОБА_3 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки інший спадкоємець, а саме ОСОБА_4 отримала свідоцтво на право на спадщину на усе спадкове майно.

Зважаючи на те, що спадкові права ОСОБА_3 були порушені, оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_8 та спадщину прийняла, вона звернулась до суду з даним позовом в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_4 16.08.2016, на житловий будинок АДРЕСА_1 , скасувати рішення про державну реєстрацію, яке було вчинено на підставі вказаного вище свідоцтва, провести перерозподіл спадщини між спадкоємцями ОСОБА_8 , визначивши за ОСОБА_3 1/2 частку спадкового майна, а також визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.02.2021 позов залишено без руху.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

26.03.2021 до суду надійшов зустрічний позову ОСОБА_4 , мотивований тим, що її матері ОСОБА_8 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_3 . На початку березня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вирішили продати свої квартири і купити житловий будинок. 06.03.1995 вони продали належні їм квартири та в той же день придбали житловий будинок АДРЕСА_5 , шляхом укладення між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 договору купівлі-продажу 23/50 частин будинку, та договору купівлі-продажу 27/50 частину будинку між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Так, як на час укладення договору купівлі-продажу чоловік ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, вона вирішила оформити свою частину будинку на матір. В подальшому ОСОБА_4 проживала в своїй 14/25 частині будинку, а ОСОБА_8 в своїй 11/25 частині. 06.07.2015 ОСОБА_8 часто хворіла, а тому ОСОБА_4 доглядала за нею. За весь час ОСОБА_3 навідала матір лише декілька разів, допомогу на її утримання не надавала.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 був наданий строк на прийняття спадщини та вона спадщину прийняла, відповідач зазначила, що вона вимушена визнати за позивачем право на частину майна в порядку спадкування після померлої матері, а не на майно, яке належало їй особисто, але було зареєстровано на їх матір.

Зважаючи на викладене, відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 14/25 частин будинку АДРЕСА_1 , які складаються із: кімнат (2-3, 2-4, 2-5) в житловому будинку літ. А, в сінях «а2», кухні (1-4), ванної (2-2), прибудови (1), в сінях літ. «а», ганку літ. «а1», загальною площею 63,4 кв.м., гаража літ. «В», огорожі літ. «1», воріт літ. «2», 1/2 частина відмостки літ. «1»; провести розподіл 11/25 частин житловому будинку АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину будинку, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ; стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати в розмірі 8595,00 грн. на поховання ОСОБА_11 та встановлення надгробного пам`ятника; стягнути з ОСОБА_3 на її користь судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.03.2021 задоволено клопотання сторін про витребування доказів, об`єднано в одне провадження первісний та зустрічний позови.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.04.2021 виправлено описку в ухвалі суду від 31.03.2021.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2021 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

18.05.2021 до суду надійшов відзив на зустрічний позов, мотивований тим, що спадковий будинок ОСОБА_8 придбала за кошти, які вона отримала від продажу квартири АДРЕСА_2 , із особистих заощаджень та від коштів, які надала їй родина ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_4 гроші отримані за продаж своєї квартири вклала в розвиток бізнесу, придбання металевої конструкції на базарі та придбання транспортних засобів. Крім того, в договорах купівлі-продажу часток будинку вказано, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 отримали кошти від покупця ОСОБА_8 повністю до підписання таких договорів. Також, ОСОБА_4 не зазначила нотаріусу про те, що мати є власником частини спадкового будинку, а оформила право власності в порядку спадкування на весь будинок. Щодо витрат на поховання, то ОСОБА_4 отримала від Пенсійного фонду допомогу на поховання матері. Крім того, ОСОБА_4 пропустила строк на пред`явлення позовної вимога про відшкодування витрат на поховання, а тому ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні даної вимоги у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Щодо витрат на встановлення надгробного пам`ятника, сторони домовились, що ОСОБА_3 встановлює пам`ятник батькові, а ОСОБА_4 матері. Таким чином, сторони дійшли мирного врегулювання такого питання, а тому така позовна вимога не підлягає задоволенню.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, викликано свідків.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала. Вимоги за зустрічним позовом визнала частково, в задоволенні вимог зустрічного позову про розподіл спадщини в частці, про яку просить ОСОБА_4 просила відмовити. Просила визнати з позивачем за первісним позовом право на 1/2 спадкового майна. Витрати на поховання визнала частково, оскільки ОСОБА_4 отримала компенсацію від пенсійного фонду на поховання матері. Щодо витрат на встановлення пам`ятника, то сторони домовились, що ОСОБА_3 встановить пам`ятник померлому батьку, а ОСОБА_4 матері. Також зазначила, що спадковий будинок повністю належав матері. Після продажу своєї квартири ОСОБА_4 вклала гроші в бізнес, а також придбала МАФ. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 коли оформляла спадщину, не сказала нотаріусу про належну їй частини будинку, а оформила в порядку спадкування право на весь будинок.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні 20.07.2021 первісний позов визнала частково. Пояснила, що вона з матір`ю проживала в одному будинку. Вказаний будинок вони купили разом з матір`ю на кошти, які отримали від продажу належних їм однокімнатних квартир. Будинок повністю оформила на матір, оскільки у неї був чоловік з яким в них були погані відносини, він зловживав алкоголем, а тому, щоб в разі розірвання шлюбу не ділити майно, будинок повністю записали на матір. Ділити частину будинку з сестрою готова лише ту, в якій жила матір, і яка фактично їй і належала.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 свої квартири продали в один день і в той же день придбали будинок, який поділили за домовленістю, а саме 27/50 відійшло ОСОБА_4 , а 23/50 - ОСОБА_8 . Первісний позов визнала частково, просила поділити спадщину в розмірі 11/25 будинку, а саме кожному із спадкоємців по 1/4 частині. Зустрічний позов підтримала.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні 20.07.2021 пояснив суду, що коли одружився з ОСОБА_4 , то теща ОСОБА_8 отримала квартиру. В подальшому взамін цієї квартири тещі та двом її дочкам надали кожній по однокімнатній квартирі. Потім, теща з жінкою продали свої квартири і купили один будинок на два входи. Він продавав ці квартири і кпив будинок за виручені кошти в оди і той же день. Кошти за квартири їх покупці одразу передали продавцям будинку, оскільки вони усі разом зібрались для домовленості про купівлю-продаж зазначеної нерухомості. Частина коштів залишилась і за них вони робили ремонт в цьому будинку. Будинок потребував капітального ремонту, а тому він особисто будував і добудовував там все, робив ремонти ще навіть і після смерті тещі. В судове засідання 22.12.2021 не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином.

Треті особи за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином.

Слухавши пояснення представників сторін спору, відповідача, третьої особи ОСОБА_5 , показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що матір`ю ОСОБА_11 є ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (Т.1,а.с.8).

ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_13 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_14 ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (Т.1,а.с.9).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (Т.1,а.с.7).

В позові зазначено, що після померлої ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так, суду надано договір купівлі-продажу, укладений 06.03.1995 між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , посвідчений державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., за яким ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_9 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_5 з відповідною часткою надвірних будівель, за 35 000 000,00 карбованців, які продавець ОСОБА_9 одержав від покупця ОСОБА_8 повністю до підписання цього договору (Т.1, а.с.61,62).

Також, договір купівлі-продажу, укладений 06.03.1995 між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , посвідчений державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., за яким ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_10 27/50 частин житлового будинку АДРЕСА_5 з відповідною часткою надвірних будівель, за 45 000 000,00 карбованців, які продавець ОСОБА_10 одержав від покупця ОСОБА_8 повністю до підписання цього договору (Т.1, а.с.63,64).

Відповідно до листа № 966 від 28.06.2017 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 25.09.2017 без урахування самочинної прибудови літ. «а4» складає 163 560,00 грн. Назва вулиці та нумерація будинку по АДРЕСА_5 , змінилася на АДРЕСА_1 на підставі рішення Могилів-Подільської міської ради 5 сесія 22 скликання від 12.05.1995 та нумерації проведеної в 1997 році затвердженої рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 382 від 25.12.1997 «Про затвердження переліку вулиць міста з новою нумерацією домоволодіння» (Т.1, а.с.14).

З матеріалів спадкової справи № 44/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 слідує, що спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (Т.1, а.с.85-153).

Так, 16.08.2016 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. було видано на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу 23/50 та 27/50 частин будинку від 06.03.1995 (Т.1,а.с.124).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228280228 від 16.10.2020 власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016 (Т.1,а.с.12).

Таким чином, ОСОБА_4 оформила в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 право власності на 100% зазначеного вище будинку.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2019, яке набрало законної сили 24.12.2019, ОСОБА_3 було надано додатковий строк терміном 1 місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1,а.с.10).

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Л.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_8 , однак їй було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, крім іншого, іншому спадкоємцю першої черги уже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на усе спадкове майно (Т.1,а.с.11).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право ОСОБА_3 підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як вже зазначалось вище, спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (Т.1, а.с.85-153).

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Аналіз наведеного дає змогу дійти висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, яким в даному випадку є позивач ОСОБА_3 , як спадкоємеця першої черги за законом, є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Щодо обсягу спадкового майна, яке залишилось після померлої ОСОБА_8 , то в зустрічному позові ОСОБА_4 зазначила, що матері належали лише 23/50 частина будинку АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_4 належала інша 27/50 частина будинку.

На підтвердження своїх заперечень, ОСОБА_4 у зустрічному позові та в судовому засіданні зазначила, що їй та матері належали однокімнатні квартири, які вони продали та на отримані кошти придбали вказаний вище будинок.

Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1993 ОСОБА_8 дійсно належала квартира АДРЕСА_6 тоді, як не лише ОСОБА_4 , але і ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належала квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.02.1995 (Т.1, а.с.51-56).

Згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1995 ОСОБА_8 дійсно продала квартиру АДРЕСА_6 ОСОБА_15 за 50 000 000,00 карбованців, які продавець ОСОБА_8 одержала від покупця ОСОБА_15 повністю до підписання цього договору (Т.1, а.с.57,58).

Згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1995 ОСОБА_4 , що діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , 1984 року народження, ОСОБА_7 , 1985 року народження, ОСОБА_5 , також продали квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_16 за 50 000 000,00 карбованців, які продавці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та за неповнолітніх дітей одержала матір ОСОБА_4 від покупця ОСОБА_16 повністю до підписання цього договору (Т.1.,а.с.59,60).

Твердження відповідача та третьої особи ОСОБА_5 про те, що покупці квартир передали гроші продавцям будинку спростовується записами у вказаних вище договорах купівлі-продажу будинку, де вказано, що ОСОБА_8 передала грошові кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю до підписання вказаних договорів.

Стверджуючи про те, що ОСОБА_4 належало 27/50 частин будинку, а ОСОБА_8 лише 23/50 частини, відповідачем не спростовано доводи сторони позивача, про те, що під час оформлення спадщини в 2016 році після померлої матері ОСОБА_4 не повідомила нотаріусу про належність їй частини такого нерухомого майна і не вчинила жодних дій щодо оформлення такого майна, як її власності, а не власності її померлої матері, в тому числі не зверталась з даного приводу до суду.

Фактично відповідач звернулась з такою позовною вимогою лише через п`ять років в зустрічному позові, коли інший спадкоємець звернулась щодо оформлення своїх спадковий прав.

При цьому, в матеріалах спадкової справи № 44/2016 наявна заява ОСОБА_4 від 16.08.2016 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій вона зазначила, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 належав весь житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Також в цій заяві ОСОБА_4 зазначила, що крім неї інших спадкоємців немає, що фактично не є правдою з огляду на досліджені вище докази (Т.1, а.с.91).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала показання про те, що вона є сусідкою та товаришує з ОСОБА_4 , оскільки проживає по АДРЕСА_7 ще з 1990 року. Будинок АДРЕСА_5 був розділений на дві частини і до того, як там почали проживати ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будинок належав двом власникам. ОСОБА_4 їй казала, що вони продали дві квартири і купили будинок, але оформили на маму, щоб її чоловік не ділив з нею майно в разі розлучення. Мати жила зі сторони городу, а ОСОБА_4 зі сторони вулиці. В хаті зробили капітальний ремонт, який робив ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_20 . Будинок обклали цеглою. В ОСОБА_8 ще була дочка ОСОБА_3 , однак свідок її лише один раз бачила у ОСОБА_8 і ОСОБА_4 ще жалілась, що сестра мамі не допомагає. ОСОБА_4 казала, що з ОСОБА_3 вони не дружать. ОСОБА_4 дійсно колись торгувала на базарі одягом. Свідок присутня при їх сімейний розмовах не була, лише спілкувалась з ОСОБА_8 та ОСОБА_25 . Хто їх батьку ставив пам`ятник вона не знає. В Києві ОСОБА_4 теж працювала, але коли ще її мама ходила, а коли уже хворіла, то ОСОБА_4 вже повернулась додому і доглядала маму. Яка була в ОСОБА_8 пенсія і хто її забирав, вона не знає. Хто гроші давав на хату і хто за поховання платив не знає. Чому ОСОБА_26 не переписала за життя хату на ОСОБА_27 не знає.

Разом з тим, показання ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продали дві квартири і купили будинок фактично зводяться до того, що це інформація зі слів відповідача з якою вони спілкуються з часу придбання вказаного майна.

Крім того, доводи відповідача з приводу належності їй Ѕ частини будинку, який був оформлений на її матір, не відповідають тим правовідносинам, які склались при відчуженні того майна, від продажу якого, як стверджує позивач, вона отримала кошти на придбання такої частини будинку, оскільки згадана нею квартира належала не лише їй, але і її чоловіку та двом неповнолітнім дітям.

Враховуючи викладені вище обставини, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову, у зв`язку з недоведеністю, в частині вимог щодо визнання за відповідачем права власності на 14/25 частин будинку АДРЕСА_1 та проведення розподілу лише 11/25 частин житловому будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що наявні підстави вважати, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 залишилось спадкове майно у виді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Враховуючи викладене, слід провести перерозподіл спадщини ОСОБА_8 між її спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визначити, що кожному із спадкоємців належить по 1/2 частини спадкового майна.

Суд також вважає за необхідне частково задовольнити вимогу ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім`я ОСОБА_4 в частині права власності на 1/2 частину нерухомого майна, оскільки ОСОБА_3 належить лише половина спадкового майна.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зважаючи на положення вказаної норми, а також те, що суд вирішив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім`я ОСОБА_4 лише в частині права власності на 1/2 частину нерухомого майна, суд вважає за необхідне скасувати рішення про державну реєстрацію, також лише в частині права власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права.

Зважаючи на положення вказаних вище норм, слід визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на поховання ОСОБА_8 та встановлення надгробного пам`ятника суд прийшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

На підтвердження понесених ОСОБА_4 витрат на поховання ОСОБА_8 суду надано товарний чек № 491 від 27.12.2019 на суму 2690,00 грн., а на встановлення надгробного пам`ятника - квитанцію № 86 від 29.12.2019 на суму 14 500,00 грн. (Т.1,а.с.67,68). Таким чином, загальний розмір витрат становить 17 190,00 грн. (14 500,00 + 2690,00 = 17 190,00).

Разом з тим, згідно листа № ЕП-1636/21 від 16.07.2021 ГУ ПФУ у Вінницькій області допомогу на поховання ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала ОСОБА_4 09.07.2015 у розмірі 2483,18 грн. (Т.1,а.с.215).

Таким чином, сума витрат на поховання ОСОБА_8 та встановлення надгробного пам`ятника в загальному розмірі становить 14 706,82 грн. (17 190,00 - 2483,18 = 14 706,82).

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на поховання ОСОБА_8 та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 7353,41 грн., тобто половину понесених витрат, оскільки спадщина належить їм в рівних частках.

Питання щодо строку позовної давності щодо вимоги про компенсацію витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника суд не вирішує, оскільки таку вимогу визнала представник позивача, єдине її заперечення зводилось до того, що сума витрат, яка підлягає поділу між спадкоємцями підлягає зменшенню на розмір допомоги, яку відповідач отримала на ці цілі від Пенсійного фонду.

При цьому, доводи сторони позивача про те, що між сторонами була досягнута домовленість про встановлення надгробних пам`ятників батькам окремо, кожна за свій рахунок, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки така обставина не була визнана відповідачем і не була доведена жодним доказом.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Решту судових витрат у виді судового збору слід залишити за позивачем та відповідачем.

Враховуючи викладене вище, положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 16, 1216, 1218, 1232, 1261, 1267, 1296, 1301, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу (на час розгляду справи Ямпільського районного нотаріального округу) Вінницької області Горбоконь О.Г. на ім`я ОСОБА_4 серії та номер 268 від 16.08.2016, зареєстроване в реєстрі за № 15927554 на житловий будинок АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_8 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30956934 від 16.08.2016 на підставі якого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу (на час розгляду справи Ямпільського районного нотаріального округу) Вінницької області Горбоконь О.Г. проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 268, в частині права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна та припинити речове права ОСОБА_4 на 1/2 частину даного нерухомого майна.

Провести перерозподіл спадщини ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 між її спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визначити, що кожному із спадкоємців належить по 1/2 частини спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_8 та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 7353 (сім тисяч триста п`ятдесят три) гривні 41 копійка.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Решту судових витрат у виді судового збору залишити за ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у виді судового збору в розмірі 517 (п`ятсот сімнадцять) гривень 86 копійок.

Решту судових витрат у виді судового збору залишити за ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04.01.2022.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.Б.Київська