РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участі секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на 2/6 частки квартири у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить: встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 з жовтня 2011 року по 12 грудня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 - на час відкриття спадщини; визнати право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 2/6 частки квартири АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 за життя склала заповіт лише щодо частини спадкового майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , яку вона заповіла племіннику. Щодо іншого майна заповіт був відсутній.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є доньки померлої: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_1 в позові стверджує, що спадщину після смерті матері прийняла лише вона фактом проживання на момент смерті зі спадкодавцем, а ОСОБА_2 спадщину не прийняла. Отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не може через відсутність доказів прийняття спадщини.

06.10.2021 року, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у даній справі відкрито провадження та вирішено справу розглянути за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2021 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.

09.12.2021 року на адресу суду від відповідача, ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку надійшла заява про визнання позову, в якій вона повідомила, що визнає вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та підтверджує факт того, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 з жовтня 2011 року по 12 грудня 2016 року і доглядала за нею за адресою: АДРЕСА_3 . Проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила суд розглянути справу за її відсутності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_1 . Заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленою своєчасно і належним чином про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 07.10.1998 року ВАТ «Укрграфіт» кв. АДРЕСА_2 на праві власності належала: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - по 1/6 частці кожному.

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , від 22.08.1970 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 22.08.1970 року.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_8 є доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а між собою рідними сестрами. Це підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , серія НОМЕР_3 від 17.06.1977 року, яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 , а при укладенні повторного шлюбу на ОСОБА_10 . Про зміну прізвища свідчать: свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 від 27.04.2002 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 від 04.05.2006 року, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_6 від 15.07.2017 року.

Споріднення ОСОБА_11 з батьками підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 від 28.07.1971 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_8 від 26.01.1990 року, внаслідок якого прізвище ОСОБА_12 було змінено на ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_9 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 .

За твердженнями позивача, які не спростовані матеріалами справи, її батьки проживали разом (в т.ч. і на момент смерті ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно пояснень позивача, які не заперечував відповідач визнанням позову, спадкування після смерті ОСОБА_4 відбулось за законом. Спадщину після ОСОБА_4 прийняла його дружина, ОСОБА_3 , фактом проживання на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем. Суду не надано доказів прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_10 , виданого 13.12.2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 2/6 частки кв. АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_1 .

З листа №72/01-16 від 08.09.2021 року приватного нотаріуса Лейко С.А. Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області «щодо роз`яснень з питання оформлення спадкових прав» вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 на день смерті було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . В цьому листі також повідомлено про видання свідоцтва про право на спадщину від 21.06.2017 року за р. №635 ОСОБА_14 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу. Отже, це узгоджується з пояснення позивача щодо складання ОСОБА_3 заповіту лише щодо частини спадкового майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , яку вона заповіла племіннику. Інша частина майна не охоплена заповітом.

В матеріалах справи не міститься доказів прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , що не заперечується і відповідачем.

У статті 1216 ЦК України закріплено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно згаданого вище листа №72/01-16 від 08.09.2021 року останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 є: АДРЕСА_3 .

Згідно пояснень позивача, які підтвердила і відповідач, ОСОБА_3 була людиною похилого віку, мала захворювання, а тому потребувала сторонньої допомоги. За два роки і сім місяців до смерті у матері позивача стався інсульт, а тому вона доглядала та допомагала їй. Отже, фактом проживання разом з ОСОБА_3 з жовтня 2011 року по 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 прийняла спадщину. Через відсутність у позивача офіційної реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , нотаріус не визнає факт проживання позивача разом з спадкодавцем на момент смерті останньої, а тому позивач потребує судового захисту своїх спадкових прав.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (редакції на момент виникнення і існування правовідносин) передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції станом на момент виникнення і існування правовідносин) не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В ч. 1 ст. 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.10.1998 року зазначено, що загальна площа приватизованої квартири складає 69,84 кв.м, в тому числі житлова площа 45,35 кв.м.

В технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 зазначено, що загальна площа квартири становить 70,43 кв.м. Отже, існує розбіжність в загальній площі квартири, яка зазначена у свідоцтві про право власності та технічному паспорті - документі, який відображає реальні технічні характеристики квартири. Така розбіжність виникла через реєстрацію 11.04.2007 року поточних змін. Отже, існує спір про право, який потребує судового захисту.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Зазначені обставини визнаються учасниками справи і підтверджуються наданими позивачем доказами, внаслідок чого у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд вважає їх доведеними.

Таким чином заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених по сплаті судового збору, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо повернення судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на 2/6 частки квартири у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 з жовтня 2011 року по 12 грудня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 - на час відкриття спадщини.

Визнати право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя В.О. Макаров