У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 ухвалою судді відкрито провадження у цій справі.

21.02.2022 ухвалою суду підготовче провадження було закрито, а справа призначена до розгляду по суті. Розгляд справи неодноразово відкладався за заявою відповідача.

13.06.2022 відповідач через канцелярію суд подала заяву про закриття провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору з огляду на те, що відповідач самостійно усунула перешкоди у користуванні позивачем його земельною ділянкою. Для цього нею було виготовлено та затверджено в установленому законом порядку технічну документацію, а межі земельної ділянки кадастровий номер :05:001:004 приведені у відповідність до наявних правовстановлюючих документів. Також нею були викорчувані зелені насадження на частині земельної ділянки позивача, а паркан перенесено. Комісією Станіславчицької сільської ради 03.06.2022 встановлено, що вона звільнила земельну ділянку, що належить позивачу, перенесла межові знаки та огорожу. Тобто, обставини, що зумовили позивача звернутись з цим позовом до суду відпали.

Крім того, відповідач заявила клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу з 4200 грн. до 500 грн., вважає їх завищеними.

11.07.2022 відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність.

Суд за погодженням із позивачем та його представником на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність відповідача.

Позивач та його представник проти задоволення заяви відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмет спору не заперечували, однак просили стягнути заявлену суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4200 грн., а судовий збір повернути.

Суд розглянувши заяву про закриття провадження у справі приходить до таких висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідно до ч.2 вказаної статті, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Сплата судового збору позивачем в розмірі 908 грн. підтверджується квитанцією № ПН4200238 від 05.11.2021 та 908 грн. підтверджується квитанцією №72098 від 22.11.2021.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі та повернення сплаченого судового збору позивачу в загальному розмірі 1816 грн. згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

При цьому підлягає роз`ясненню позивачу, що згідно з ч. 2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд звернув увагу на таке. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі№904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги з адвокатом Федоренко П.П. від 20.08.2021, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2021, яка визначає порядок оплати юридичних послуг адвоката, акт наданих послуг правничої допомоги від 01.11.2021 з переліком послуг, а саме: затрачених годин, їх вартості, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру №10 про оплату за надану правову допомогу 4200 грн., вказану суму суд вважає співмірною наданим послугам, реальною та розумною, а тому вона підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі. Відповідно клопотання відповідача про зменшення цих сум задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 142, 255, 256, 260 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Судовий збір, сплачений при поданні позову згідно квитанції № ПН4200238 від 05.11.2021 в розмірі 908 грн., згідно квитанції №72098 від 22.11.2021 в розмірі 908 грн. повернути позивачу ОСОБА_1 у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зменшення заявлених сум витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4200 грн.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, та за наявності оригіналу платіжного документа, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ