У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання права власності на нерухоме майно, визнання протиправною постанови про арешт майна боржника та зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить: 1) визнати її право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 214 кв. м та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ; 2) визнати протиправною постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про арешт майна боржника № 48179140 від 24.02.2021; 3) зняти арешт із житлового будинку загальною площею 214 кв. м та земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що накладений на підставі вказаної постанови.

31.12.2021 позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, на обгрунтування якої вказала на те, що 28.12.2021 їй стало відомо про примусову реалізацію на електронних аукціоні, організатором якого є ДП «Сетам», житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (номер лоту на електронному аукціоні - 502501). З огляду на інформацію про лот, яка розміщена на офіційному сайті ДП «Сетам», у відомостях про обтяження майна указана як підстава обтяження постанова про арешт майна боржника № 48179140 від 24.02.2021. Продаж (реалізація) спірного майна проводиться в рамках виконавчого провадження, учасником якого вона не являється. При цьому державний виконавець, накладаючи арешт і передаючи спірне майно на примусову реалізацію, не врахував, що воно є спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_2 (боржника) та ОСОБА_1 , оскільки було придбано ОСОБА_2 під час перебування з нею в шлюбі, а відтак без визначення частки майна боржника у спільному майні подружжя є незаконним звернення стягнення на зазначене нерухоме майно в силу ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Зважаючи на те, що в разі невжиття заходів забезпечення мого позову, спірне майно буде реалізовано на електронному аукціоні, що може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених її прав, за захистом яких вона звернулася до суду.

Тому в поданій заяві заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) арештованого майна, а саме житлового будинку загальною площею 214 кв. м та земельної ділянки площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (номер лоту на електронному аукціоні - 502501).

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову передбачені ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно п. 5 якої позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо позов подано про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник посилається на презумпцію перебування майна, придбаного під час шлюбу, в спільній сумісній власності подружжя. Однак серед долучених до заяви та позовної заяви документів відсутні належні та достатні докази на підтвердження придбання ОСОБА_2 спірного нерухомого майна. При цьому необхідно зауважити, що копія ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 17.03.2021 в справі № 296/11276/13-ц, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку із знеособленням персональних даних учасників справи не дає можливості з`ясувати, чи стосується дане рішення конкретних осіб та спірних правовідносин.

На підставі наданих на підтвердження вимог заявника доказів вимоги щодо необхідності вжиття заходу забезпечення позовує необгрунтованими з огляду на відсутність доказів, які б надавали можливість пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, а саме між ОСОБА_1 та відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), який до того ж, не маючи статусу юридичної особи, згідно ст. ст. 46 - 48 ЦПК України не може бути учасником справи. Водночас до інших осіб позивачем позовні вимоги не пред`явлені.

За таких обставин заява не ґрунтується на положеннях закону й не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенцова