Справа № 369/6315/22
Провадження № 2-о/369/194/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ Центрального міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту народження дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України, зазначивши, що 23 травня 2016 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєструвати факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 10 червня 2016 року, про шо Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №2608. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

24 березня 2019 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєстрували факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2019 року, про що Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №1. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

25 серпня 2020 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєстрували факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 11 вересня 2020 року, про що Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №3. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Вищевказані свідоцтва про народження виданого зразка а також свідоцтва про зміну прізвища використовується на тимчасово окупованій території та не визнається на території України.

Заявники та їх представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в заяві просили дану заяву розглядати за їх відсутності.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що розгляд вказаної справи, відповідно до ст. 317 ЦПК України, відбувається невідкладно, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2016 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєструвати факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 10 червня 2016 року, про шо Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №2608. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

24 березня 2019 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєстрували факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2019 року, про що Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №1. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

25 серпня 2020 року мати ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_2 , зареєстрували факт народження дитини та отримали свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 11 вересня 2020 року, про що Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаментом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис №3. В даному свідоцтві про народження зазначено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в Республіці Крим місті Сімферополь, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про зміну ім`я від 11.10.2011 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дітей, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258-273, 315-319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ Центрального міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту народження дітей задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим, у громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитини чоловічої статі ОСОБА_4 .

У актовий запис про народження ОСОБА_4 внести наступні відомості:

- прізвище дитини ОСОБА_8 ;

- ім`я дитини ОСОБА_9 ;

- по батькові дитини ОСОБА_10 ;

- дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- місце народження дитини м. Сімферополь АР Крим;

- матір`ю дитини записати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України.

- батьком дитини записати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь АР Крим, у громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитини чоловічої статі ОСОБА_5 .

У актовий запис про народження ОСОБА_5 внести наступні відомості:

- прізвище дитини ОСОБА_8 ;

- ім`я дитини ОСОБА_11 ;

- по батькові дитини ОСОБА_10 ;

- дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- місце народження дитини м. Сімферополь АР Крим;

- матір`ю дитини записати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України.

- батьком дитини записати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь АР Крим, у громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитини жіночої статі ОСОБА_6 .

У актовий запис про народження ОСОБА_6 внести наступні відомості:

- прізвище дитини ОСОБА_8 ;

- ім`я дитини ОСОБА_12 ;

- по батькові дитини ОСОБА_10 ;

- дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- місце народження дитини м. Сімферополь АР Крим;

- матір`ю дитини записати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України.

- батьком дитини записати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.

Рішення суду, відповідно до ст. 317, 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню, оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня винесення рішення суду.

Суддя Л.М.Ковальчук