Справа № 352/637/22
Провадження № 2/352/436/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 10.05.2022 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 4856,16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подання позову еквівалентно 142066 грн., та судові витрати.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона 15.11.2021 р. позичила відповідачу 4800 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подання позову еквівалентно 140424 грн., які останній зобов`язався повернути на протязі місяці, тобто до 15.12.2021 р., що підтверджується письмовою розпискою. У зазначений строк відповідач не повернув борг, який не повернуто до цього часу. Заборгованість відповідача за договором позики складає 4856,16 доларів США, що еквівалентно 142066 грн., яка складається із 4800 доларів США неповернутої позики, що еквівалентно 140424 грн., та 56,16 доларів США 3 % річних, що еквівалентно 1643 грн.

Позивачка у поданій суду заяві просила справу розглянути у відсутності її та її представника, позов підтримала і просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 15.06.2022 р., у судове засідання не з`явився повторно, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.11.2021 р. між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено письмовий договір позики, згідно якого останній позичив у позивачки 4800 доларів США, які зобов`язався повернути до 15.12.2021 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки (а.с.29).

У зазначений строк та до цього часу відповідач не повернув позивачці борг у сумі 4800 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подання позову (1 долар США дорівнює 29,255 грн.) еквівалентно 140424 грн.

Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України 18.01.2017 р. у справі № 6-2789цс16.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобовязань перед позивачкою, суд визначає суму 3% річних за період з першого дня прострочення повернення боргу, тобто з 16.12.2021 р., до 09.05.2022 р. (вказаної у позовній заяві дати розрахунку) від суми боргу наступним чином:

4800 доларів США х 3% = 144 доларів США : 365 дн. = 0,39 доларів США х 145 дн. = 56,55 доларів США, що еквівалентно 1654,37 грн.

Суд задовольняє вказану вимогу на суму, яка заявлена позивачкою, визначаючи до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 56,16 доларів США, що еквівалентно 1643 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог, що підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь позивачки 4856,16 доларів США заборгованості за договором позики, що еквівалентно 142066 грн., яка складається із 4800 доларів США неповернутої позики та 56,16 доларів США 3 % річних.

При вирішенні даного спору суд згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 723/304/16-ц, відповідно до якого суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої ст.1046 ЦК України, а також частини першої ст.1049 ЦК України належним виконанням зобовязання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

У рамках даної справи позивачкою понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1420,70 грн. (а.с.3) та на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., що підтверджуються оригіналом квитанції серії ААС № 477906 від 09.05.2022 р. (а.с.30), засвідченими копіями угоди про надання правової допомоги від 09.05.2022 р. (а.с.31) та акту від 19.07.2022 р. про обсяг наданої правової допомоги за договором від 09.05.2022 р. (а.с.32).

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; з огляду на те, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу є реальними і обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 7420,70 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргузадоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) доларів 16 центів США заборгованості за договором позики, що еквівалентно 142066 (сто сорок дві тисячі шістдесят шість) грн., яка складається із 4800 доларів США неповернутої позики та 56,16 доларів США 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 7420 (сім тисяч чотириста двадцять) грн. 70 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 22.07.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ