Справа №751/7127/21
Провадження №2/751/398/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16317 від 03.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 5 895,92 грн, а також стягнення судових витрат (а.с.2-5).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що у вересня 2021 року отримав постанову державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №65996380, з якої дізнався про спірний виконавчий напис. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, а тому були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Також жодних листів, вимог чи претензій він не отримував.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18 листопада 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року повернуто без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про врегулювання спору за участю судді.

Відповідач та треті особи у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслали. Проте представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» надіслав заяву про визнання позовних вимог, у зв`язку з чим просив стягнути судовий збір в розмірі 50 відсотків від суми, сплаченої позивачем при поданні позову.

Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке долучено до матеріалів справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис №16317, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет», яке є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», заборгованість за кредитним договором №22-08/06-ШД від 03.07.2006 року, за період з 11.06.2018 до 23.09.2020 включно в розмірі: 5 728,09 грн заборгованість за тілом кредиту, 117,83 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн 00 коп, що загалом становить 5 895 грн 92 коп (а.с.8).

07.07.2021 державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження №65996380 з примусового виконання виконавчого напису №16317 від 23.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (а.с.9).

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Так, зі змісту виконавчого напису вбачається, що між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Арбімаркет» укладений договір про відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018, а між ТОВ «ФК «Арбімаркет» та ТОВ «Фінпром Маркет» договір про відступлення прав вимоги від 04.08.2020.

Однак в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б підтверджували, що саме за цими договорами до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №22-08/06-ШД від 03.07.2006, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Зокрема, не надано вищевказаних договорів відступлення права вимоги та додатків до них, а також в матеріалах справи відсутній сам кредитний договір.

Відповідачем до відзиву не додано, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №22-08/06-ШД від 03.07.2006.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже, відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Доказів, які б спростовували зазначене твердження позивача, відповідачем - ТОВ «Фінпром Маркет», а саме, щодо безспірності вимог, суду не надано.

У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором №22-08/06-ШД від 03.07.2006 як безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 908,00 грн (а.с.1).

З огляду на норми чинного законодавства, враховуючи факт визнання позову відповідачем, позивачу слід повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454,00 грн. Решта 50% судового збору в сумі 454,00 грн, сплаченого позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 20.09.2021 адвокатом Бабинцем С.П. (а.с.10) та ордеру (а.с.11).

Позивач сплатив на користь адвоката 6 000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7/09-21 від 27.09.2021 (а.с.14) та актом виконаних робіт від 27.09.2021 (а.с.15).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін), клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 76, 77, 81, 89,141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16317 від 03 вересня 2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №22-08/06-ШД від 03.07.2006 в розмірі: 5 728,09 грн заборгованість за тілом кредиту, 117,83 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, та 50 грн 00 коп витрат за вчинення виконавчого напису, що загалом становить 5 895 грн 92 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 грн 00 коп судового збору та 4 000 грн 00 коп витрат на правничу допомогу, а всього 4 454 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп, сплаченого ним при зверненні до суду з позовом, згідно квитанції №18 від 24 вересня 2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження: вул. Стельмаха, буд. 9А, оф. 204, м. Ірпінь, Київська область, 08200, )

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ, 01001)

Третя особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 118, м. Чернігів, 14030, ).

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко