У Х В А Л А

Іменем України

04 січня 2022 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомир в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі с/з Рабчинської Я.В. ,

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомир справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021р. ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С., в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича, яка полягає у не вчиненні виконавчих дій, спрямованих на продаж нерухомого майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13;

- зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13 ц вчинити виконавчі дія, спрямовані на реалізацію нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , БЕЗ згоди (рішення) органу опіки та піклування.

В обгрунтування поданої скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014р. у справі №296/11276/13ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1248752,00 грн. На даний час у виконавчому провадженні вирішується питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виконання судового рішення державним виконавцем встановлено, що у вказаному будинку з 11.03.2019р. зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Невчинення дій державним виконавцем щодо реалізації належного боржнику нерухомого майна пов`язано з реєстрацією в будинку неповнолітніх дітей. Також, державний виконавець свою бездіяльність мотивує тим, що орган опіки та піклування не дає згоди на продаж будинку. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.03.2020р. у справі №643/14556/15-ц, приписи ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» заявник вказує на те, що в процесі виконання судового рішення для реалізації нерухомого майна, в якому зареєстровані неповнолітні діти, не потрібна згода органу опіки та піклування чи будь-якого іншого органу, оскільки власник нерухомого майна ( ОСОБА_2 ) не є батьком цих дітей, не замінює його, не є членом їх сім`ї і взагалі немає жодного відношення ні до вказаних вище дітей, ні до їх батьків.

В заяві від 09.12.2021р. ОСОБА_1 подану скаргу підтримав в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

В судовому засіданні 04.01.2022р. ОСОБА_1 скаргу підтримав частково та просив її задовольнити в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича, яка полягає у не вчиненні виконавчих дій, спрямованих на продаж нерухомого майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13.

Боржник ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_5 в засідання суду 04.01.2022р. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи старший державний виконавець Сладь Т.П. в клопотанні від 16.12.2021р. просила розгляд справи здійснювати у відсутність представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Суд, дослідивши матеріали справи, враховує наступне.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 13.05.2014р. у справі № 296/11276/13-ц позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 248 752,00 грн. процентів за користування коштами. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №296/11276/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 248 752,00 грн. процентів за користування коштами.

Як свідчать матеріали справи, 20.07.2015 головним державним виконавцем Файдовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48179140, надано боржнику строк на самостійне виконання рішення суду (а.с.4).

Боржником заборгованість не погашена.

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 17.03.2021р. задоволено подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судового рішення, а саме на: житловий будинок, загальною площею 214 (кв.м), житлова площа 67.8 (кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: Кадастровий номер: :05:021:0005, Реєстраційний номер: 01, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.0904 га (а.с.18-20).

Підставою звернення стягувача ОСОБА_1 з даною скаргою до суду слугувала бездіяльність державного виконавця, яка полягала у не вчиненні виконавчих дій, спрямованих на продаж нерухомого майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вирішуючи питання на предмет задоволення скарги, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі), зокрема у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

У пункті 29 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 Сімейний кодекс України (далі - СК України) дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини та осіб, які їх замінюють, вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

До осіб, що замінюють батьків та мають обов`язки щодо дитини, відповідно до положень СК України належать: 1) опікун (частина четверта статті 249 СК України); 2) піклувальник (частина четверта статті 249 СК України); 3) особа, що усиновила чи удочерила (частина четверта статті 232 СК України); 4) патронатний вихователь (стаття 255 СК України); 5) прийомні батьки (частина друга статті 256-2 СК України); 6) батьки-вихователі дитячого будинку (частина друга статті 256-6 СК України); 7) фактичний вихователь, особа, яка взяла у свою сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування (стаття 261 СК України).

Системне тлумачення вказаних вище норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що органи опіки та піклування надають згоду на відчуження будинку, квартири, якщо таке відчуження здійснюється батьками або особами, які їх замінюють.

Близькі за змістом висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 385/1598/18 (провадження № 61-12954св19).

Підсумовуючи наведене слід вказати, що при застосуванні положень пункту 28 Розділу VIII Інструкції потрібно враховувати, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке мають діти, виконавець зобов`язаний попередньо отримати дозвіл органів опіки та піклування.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, виконавець повинен встановити, чи є боржник - власник майна, яке передається на реалізацію, одним з батьків дитини чи особою, які їх замінюють, тобто, чи є боржник тією особою, до обов`язків якої належить дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

У разі передачі в порядку виконавчого провадження на реалізацію нерухомого майна, власником якого є боржник, який не є одним з батьків чи особою, яка їх замінює по відношенню до дітей, які мають право користування таки майном, відсутні підстави для отримання виконавцем згоди органу опіки та піклування, оскільки така згода потрібна на відчуження будинку, квартири, якщо відчужується майно, належне батьками або особами, які їх замінюють.

За встановленими у справі обставинами боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 не є батьком або особою, яка його замінює, для неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зареєстровані у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Чинне законодавство України вимагає отримання згоди органу опіки та піклування на відчуження майна, право власності або право користування на яке мають діти, якщо таке відчуження здійснюється батьками або особами, які їх замінюють, та не передбачає отримання такої згоди у разі вчинення правочину (примусового відчуження) майна, власниками якого не є батьками або особи, які їх замінюють.

Для передачі спірного майна на реалізацію не потрібно попередньої згоди органу опіки та піклування або відповідного рішення суду про передачу на реалізацію нерухомого майна.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 29.09.2021р. у справі №766/1637/21.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_2 не є для дітей, які зареєстровані у будинку, батьком або особою, яка його замінює ( в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), слід дійти висновку про неправомірність дій державного виконавця, які полягають у не вчиненні виконавчих дій, спрямованих на продаж нерухомого майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13.

Зважаючи на те, що скаргу ОСОБА_1 в заяві від 09.12.2012р. та в судовому засіданні підтримав частково, суд не надає оцінку та не вирішує питання на предмет її задоволення в частині зобов`язання державного виконавця вчинити дії, спрямовані на реалізацію нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ч.1 п.2 ст.255, ст.ст. 447 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича, яка полягає у невчиненні виконавчих дій, спрямованих на продаж нерухомого майна боржника за адресою АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала можу бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Маслак