ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1681/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про відшкодування матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі по тексту - ТОВ "Авіакомпанія Скайап", відповідач) про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 10 837 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 01 березня 2020 позивач придбав у ТОВ «Авіакомпанія Скайап» чотири авіаквитки за номером замовлення (бронювання) G2DLW8 №000- та №000- на рейс PQ443 за маршрутом Харків-Тбілісі на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з датою вильоту 21.05.2020 та авіабілети №000- та №000- на рейс PQ444 за маршрутом Тбілісі-Харків на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з датою вильоту 28.05.2020. Вартість даних квитків склала 10 837 грн.

15 травня 2020 року на електронну адресу позивача з електронної адреси відповідача надійшло повідомлення про скасування у зв`язку з поширенням епідемії коронавірусу рейсу РQ443 Харків-Тбілісі.

Ухвалою від 03.12.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

28.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаючись на наступні обставини.

01.03.2020 позивачем придбано у відповідача чотири авіаквитки на загальну суму 10 837 грн, таким чином, між відповідачем та позивачем укладено договори повітряного перевезення, що підтверджується доданими до матеріалів справи квитками. Зобов`язання відповідача було здійснення перевезення позивача. 15.05.2020 у зв`язку із повним обмеженням авіасполучення до 30.06.2020, через посилення карантинних заходів з обмеження епідемії коронавірусу, призупинено надання послуг перевезення на весь період дії вказаних обмежень. Відповідач не міг виконати зобов`язання перед позивачем, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин. У зв`язку з неможливістю виконання взятих на себе зобов`язань, 15.05.2020 позивачу запропоновано замінити первісне зобов`язання новим зобов`язанням, а саме: скористатися послугами авіакомпанії протягом року від дати першого вильоту в квитку після закінчення форс-мажорних обставин без будь-яких доплат; отримати промокод на знижку 120 відсотків від суми бронювання на майбутню покупку квитків або додаткових послуг компанії; розірвати договір та повернути кошти за авіаквиток згідно правил застосованого тарифу.

17.05.2020 позивач надіслав відповідачу електронною поштою лист, в якому також було запитання про характеристики промокоду. 20.05.2020 відповідачем електронною поштою надіслано позивачу лист із характеристиками промокоду та умовами його використання. Вказана обставина визнається та підтверджується позивачем, а саме доданими до матеріалів справи скріншотом електронного листа від 20.05.2020. Як вказано позивачем, 27.05.2020 ним направлено прохання надіслати йому промокод на знижку 120 відсотків. Вказане також визнається та підтверджується скріншотом електронного листа від 27.05.2020, який міститься в матеріалах справи. 15.06.2020 відповідачем електронною поштою надіслано позивачу лист із повторним зазначенням характеристики промокоду та умовами його використання.

Частиною 2 статті 604 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідачем запропоновано позивачу замінити первісне зобов`язання новим, шляхом новації. Позивачем 27.05.2020 направлено прохання надіслати промокод на знижку 120 відсотків, вказана обставина визнається позивачем та підтверджується скріншотом електронного листа від 27.05.2020, а 20.06.2020 відповідачем надіслано позивачу промокод, дана обставина не заперечується позивачем. Отже, із сукупного аналізу наданих доказів, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо зміни первісного зобов`язання (щодо перевезення позивача згідно придбаних авіабілетів) новим зобов`язанням (наданням промокоду із правом на придбання послуг відповідача в майбутньому), що за своєю правовою природою є новацією.

Згідно нового зобов`язання, відповідач взяв на себе обов`язок надати позивачу, в рахунок коштів, сплачених за первісним зобов`язанням, промокод на суму 13 004 грн, згідно якого позивач набуває права на покупку квитків або додаткових послуг відповідача. Термін дії промокоду рік від дати першого вильоту у скасованому бронюванні та міг бути зарахований на баланс в особистому кабінеті пасажира, термін дії балансу пасажира - безстроковий. Відповідно до електронного листа від 20.05.2020, який отриманий позивачем і був ознайомлений з правилами використання промокоду з його оформленням та строком дії. З періоду оформлення промокоду позивач за додатковою інформацією до відповідача не звертався, а також додаткових роз`яснень не потребував. Позивач самостійно не скористався можливістю зарахувати кошти у вигляді промокоду на баланс пасажира в особовому кабінеті на веб-сайті відповідача, термін дії якого безстроковий. Відповідно до умов використання обраного промокоду виключено відшкодування вартості квитків грошовими коштами, які були оформлені на підставі промокоду.

Відповідач виконав зобов`язання за новаційним договором, надавши позивачу промокод, а позивач не скористався промокодом на придбання послуг відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

10.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивач заперечує проти викладеного у відзиві. Позивач вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як зазначено в позові та визнається відповідачем у відзиві, зарахування промокоду на його баланс в особистому кабінеті пасажира не відбулося. Тобто, факт отримання ним промокоду, без зарахування його на власний баланс в особистому кабінеті пасажира, не породжує у відповідача іншого, порівняно із існуючим обов`язком. Відтак, заміни зобов`язання відповідача з повернення позивачу вартості скасованого авіаперевезення не відбулася. Крім того, запропоноване відповідачем тлумачення умов повернення споживачу вартості скасованого авіаперевезення, в силу ст. 18 Закону України "Про захист прав споживача" є несправедливим.

Отже, враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості скасованого авіаперевезення в розмірі 10 837 грн повністю відповідає вимогам закону.

24.01.2022 від представника відповідача надійшли до суду заперечення, в якому зазначено, що в обов`язки відповідача входить надати промокод, а не зараховувати промокод. Посилання позивача на те, що відповідач нібито мав зарахувати промокод на баланс позивача не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом. Представник відповідача також звертає увагу на те, що інформація щодо правил використання балансу і його загальний характер є загальнодоступною інформацією з вільним доступом на офіційній електронній сторінці відповідача. Це єдині офіційні та загальнодоступні умови, які регулюють використання промокоду і в них немає жодного пункту про обов`язок відповідача зараховувати промокод на баланс пасажирів. Зарахуванням промокоду на баланс позивача не є обов`язком відповідача, це є правом позивача, яким позивач не скористався, більш того у відповідача немає доступу до особистого кабінету пасажира, а зарахування промокоду на баланс здійснюється саме через особистий кабінет.

Відповідач виконав зобов`язання за новаційним договором. Надавши позивачу промокод. Те що позивач не скористався правом на придбання послуг відповідача та можливістю зарахувати промокод на особистий баланс, не означає, що відповідачем не було виконано свого обов`язку згідно нового зобов`язання. Твердження позивача, що відповідач повинен зарахувати промокод на баланс позивача в його особистому кабінеті не підтверджується жодними належними, достатніми та достатніми доказами. Представник відповідача зазначає, що позивачем особисто обрано можливість повернення коштів у формі промокоду і він був ознайомлений з умовами промокоду, що підтверджується листуванням сторін. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що 01.03.2020 позивач придбав у ТОВ «Авіакомпанія «Скайап» чотири авіаквитки за номером замовлення (бронювання) G2DLW8 №000- та №000- на рейс PQ443 за маршрутом Харків-Тбілісі на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з датою вильоту 21.05.2020 та авіабілети №000- та №000- на рейс PQ444 за маршрутом Тбілісі-Харків на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з датою вильоту 28.05.2020. Вартість даних квитків склала 10 837 грн /а.с. 5-9/.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 98 Повітряного кодексу України, повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником та пасажиром або вантажовідправником. Кожний договір повітряного перевезення та умови його засвідчуються документом на перевезення, який видається авіаційним перевізником або уповноваженими ним організаціями (агентами). Документами на повітряне перевезення є: квиток (паперовий або електронний) - при перевезенні пасажира.

15.05.2020 на електронну адресу позивача з електронної адреси відповідача надійшли повідомлення про те, що у зв`язку із поширенням епідемії коронавірусу, а також посиленням заходів з її обмеження різними країнами, авіакомпанія SkyUPAirlines скорочує польотну програму і скасовує виконання рейсів РQ443 Харків-Тбілісі та РQ444 Тбілісі-Харків.

У зв`язку із чим, позивачам запропоновано безкоштовне змінення дати вильоту або отримати промокод на знижку 120 відсотків від суми бронювання позивача (невикористаної частини) на майбутню покупку квитків або додаткових послуг авіакомпанії або повне повернення коштів за квиток, а також вказано електронну адресу, на яку необхідно було надіслати запит із обраним варіантом вирішення ситуації.

27.05.2020 на електронну адресу відповідача позивачем було направлено прохання надіслати промокод на знижку 120 відсотків від суми бронювання. 20.06.2020 позивачу відповідачем був надісланий промокод з наступними умовами: сума промокоду 13 004 грн; строк дії промокоду один рік від дати першого вильоту у скасованому бронюванні до 20.05.2021; використати промокод можливо при оплаті авіаквитків на будь-яку дату та напрямок авіакомпанії, окрім спеціальних рейсів; якщо знижка по промокоду перевищує суму нового бронювання, до проплати буде 2 грн на кожного пасажира на один сегмент перельоту; невикористана частина знижки не згорає, її може бути використано при наступній покупці авіаквитків впродовж строку дії промокоду; промокод не є іменним та може бути переданий третім особам в продовж строку дії промокоду.

Відповідачем запропоновано позивачу замінити первісне зобов`язання новим, шляхом новації. Позивачем 27.05.2020 направлено прохання надіслати промокод на знижку 120 відсотків, вказана обставина визнається позивачем та підтверджується скріншотом електронного листа від 27.05.2020, а 20.06.2020 відповідачем надіслано позивачу промокод, дана обставина не заперечується позивачем. Отже, із сукупного аналізу наданих доказів, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо зміни первісного зобов`язання (щодо перевезення позивача згідно придбаних авіабілетів) новим зобов`язанням (наданням промокоду із правом на придбання послуг відповідача в майбутньому), що за своєю правовою природою є новацією.

Згідно нового зобов`язання, відповідач взяв на себе обов`язок надати позивачу, в рахунок коштів, сплачених за первісним зобов`язанням, промокод на суму 13 004 грн, згідно якого позивач набуває права на покупку квитків або додаткових послуг відповідача. Термін дії промокоду рік від дати першого вильоту у скасованому бронюванні та міг бути зарахований на баланс в особистому кабінеті пасажира, термін дії балансу пасажира - безстроковий. Відповідно до електронного листа від 20.05.2020, який отриманий позивачем і був ознайомлений з правилами використання промокоду з його оформленням та строком дії. З періоду оформлення промокоду позивач за додатковою інформацією до відповідача не звертався, а також додаткових роз`яснень не потребував. Позивач самостійно не скористався можливістю зарахувати кошти у вигляді промокоду на баланс пасажира в особовому кабінеті на веб-сайті відповідача, термін дії якого безстроковий. Відповідно до умов використання обраного промокоду виключено відшкодування вартості квитків грошовими коштами, які були оформлені на підставі промокоду.

З 21.07.2021 було анонсовано про відновлення авіасполучення між Україною та Грузією, в кінці червня 2021 позивач спробував придбати у відповідача авіаквитки сполученням Харків-Тбілісі, Тбілісі-Харків в період з 08.07.2021 по 15.07.2021 з використанням вищезазначеного промокоду. Проте, оплата вартості наведеним способом виявилась неможливою у зв`язку з тим, що промокод не діє, як таким, що не зарахований на баланс особистого кабінету.

06.07.2021 відповідач надіслав повідомлення на електронну адресу позивача, що строк дії промокоду закінчився та наступне його поновлення не є можливе.

Позивач надіслав на електронну адресу відповідача запит про повернення коштів за скасовані рейси PQ443 від 21.05.2020 Харків-Тбілісі та рейси PQ444 від 28.05.2020 Тбілісі-Харків у зв`язку із закінченням строку дії промокоду. 19.07.2021 відповідач на електронну адресу позивача надіслав повідомлення про неможливість повернення вартості скасованих рейсів PQ443 та PQ444, обумовлену отриманням позивачем промокоду, як одного з варіантів відшкодування.

12.08.2021 позивач звернувся по відповідача з вимогою про повернення коштів у відшкодування вартості скованих авіаперевезень (бронювання G2DLW8) в розмірі 10 837 грн.

Оскільки відповідач виконав зобов`язання за новаційним договором, надавши позивачу промокод на 13 004 грн, згідно з яким позивач набуває права на придбання квитка або додаткових послуг відповідача, але позивач не скористався можливістю зарахувати надані кошти на особистий баланс, що не є підтвердженням не виконання своїх обов`язків відповідачем.

Частиною 1 та 2 статті 604 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються за домовленістю сторін при заміні первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки у судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо невиконання відповідачем договору новації, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з положень статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Судом установлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.01.2018 № 01/01/2018 адвокати адвокатського об`єднання «Монтіс» прийняли на себе зобов`язання надавати правову допомогуТОВ "Авіакомпанія Скайап".

Відповідно до п. 3 Додатку № 1 до цього договору сторони погодили, що стандартна ставка однієї години, затраченої адвокатським об`єднанням на надання правової допомоги клієнту, встановлюється у розмірі 3 100 грн.

Акт № 1 від 23.12.2021 до цього договору адвокатське об`єднання надало ТОВ "Авіакомпанія Скайап" правову допомогу з вивчення позовної заяви, матеріалів доданих до неї, актуальної судової практики та формування позиції вартість становить 3 100 грн., вартість складання відзиву становить 6 200 грн, а відповідно до Акта № 2 від 19.01.2022 вартість складання заперечень у справі - 6 200 грн.

Згідно рахунків на оплату № 55 від 23.12.2021 та платіжного доручення № 29055 від 20.01.2022 відповідачу надано правничу допомогу на загальну суму 15 500 грн .

Факт сплати коштів в сумі 15 500 грн підтверджується платіжними квитанціями.

Разом з тим при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, що від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката з підстав їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову та відносним фінансовим станом учасників справи.

Вказані доводи позивача суд знайшов переконливими, оскільки погоджена сторонами договору про надання правової допомоги вартість однієї години роботи адвоката (3 100 грн.) явно не співмірна ні з ціною позову, ні з її складністю та значенням для сторін.

З огляду на викладене та відповідно до принципу пропорційності суд вважає обгрунтованою (такою, що має враховуватись для цілей розподілу судових витрат у цій справі) вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 500 грн, а відтак вбачає підстави для підстави для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачами стягненню з відповідача не підлягають.

У силу ст. 141 ЦПК України витрати по справі, понесені судом, слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивачі при подачі позову до суду були звільнені по закону від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 133, 137, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про відшкодування матеріальних збитків - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 201-203, літера 2 А, ) витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: