Справа № 953/1824/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 23.07.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за зазначеним позовом.

Ухваленим в заочному порядку рішенням суду від 23 липня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму франшизи у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі) гривень, встановлену договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АМ 4688723. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень 00 коп.). Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір розмірі 1816 грн. ( одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 коп.

20 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просить скасувати зазначене рішення суду від 23.07.2021 року, посилаючись на те, що відповідачу не було відомо про розгляд зазначеної справи, судової повістки про виклик до суду відповідач не отримував, він зареєстрований на тимчасово окупованій території у м.Луганськ. Вказав, що суд, стягуючи з нього суму франшизи в розмірі 2000 грн. не врахував, що він не є власником автомобіля, яким було завдано шкоду. На підтвердження цього до суду надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого вбачається, що автомобіль ЗАЗ Ланос д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , тобто іншій особі. Таким чином, на його думку він є неналежним відповідачем по справі. Крім того, судом допущена технічна помилка, а саме переплутано відповідачів у резолютивній частині рішення, що стосується моральної шкоди. Вказав, що він не є належним відповідачем за завдану позивачу шкоду, оскільки не є винуватцем ДТП.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи за його відсутності, причина неявки інших сторін суду не відома.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належних чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провадження у справі № 953/1824/21 відкрито ухвалою суду від 08.02.2021 року і в той же день відповідачам направлено копію позову з додатками та судова повістка за адресою, зазначеною в позові.

Суд зазначає, що обовязковою явка сторін в судове засідання не визнавалась.

Згідно ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави (ст. 2 ЦПК України).

Тому, суд нагадує, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Крім того, у відповідності до ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Вказаної заяви від відповідачів до суду не надходило.

Окрім того, стороною відповідача не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки у заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення.

Згідно ч.1ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позов з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Відповідно п. 1 ч. 3ст.287ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 23.07.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та моральної шкоди - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме, поданням до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя