Провадження №2/369/453/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Житар А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Самарцева Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 6 приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області відвід судді Дубас Т.В. заявлений представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Самарцевим Ярославом Юрійовичем по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Немченко Олени Олегівни, ОСОБА_2 про оскарження рішення дій реєстратора, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Немченко Олени Олегівни, ОСОБА_2 про оскарження рішення дій реєстратора, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Самарцевим Ярославом Юрійовичем заявлено усний відвід головуючому судді, оскільки вважає суддю упередженою, оскільки по даній справі представником відповідача - адвокатом Самарцевим Ярославом Юрійовичем було подано ряд клопотань, у задоволенні яких було відмовлено.

Тому на підставі вищевказаного представник відповідача просив суд задовольнити усну заяву про відвід судді Дубас Т.В. у справі № 369/10168/20 та передати справу на розгляд іншому судді.

В судове засідання представник позивача з`явився. Просив суд відмовити у задоволенні усного відводу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав усний відвід та просив задовольнити.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що усний відвід є необгрунтованим, оскільки не ґрунтується на вимогах ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді. Будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, позивачі суду не надали.

Згідно вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Суд звертає увагу представника відповідача, що згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 листопада 1997 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Feyv.Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року (Wettstein v. Switzerland) п. 42).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Оцінюючи доводи відводу, заявленого представником відповідача, суд зауважує, що згідно вимог ст. 214 ЦПК України головуючий суддя, відповідно вчиняє всі необхідні дії для виконання завдань цивільного судочинства.

Відтак, власна суб`єктивна оцінка представника відповідача відносно процесуальних дій головуючого по справі в судовому засіданні не може бути підставою для відводу в розумінні ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного усна заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки подана сьогодні, судове провадження підлягає продовженню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36-40, ст. 252 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У відводі судді Дубас Т.В., який заявлений представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Самарцевим Ярославом Юрійовичем - відмовити.

Повний текст ухвали суду складено 26.07.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дубас