КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/6293/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4360 від 17 грудня 2010 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 рокупозов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передано на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 07 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо передачі справи до Черкаського районного суду Черкаської області, оскільки не ґрунтується на вимогах цивільно - процесуального законодавства.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Передаючи позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Черкаського районного суду Черкаської області, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оспорюють виконавчий напис нотаріуса, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тому цей спір належить до територіальної юрисдикції Черкаського районного суду Черкаської області.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що у липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Альфа банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, в якому просили визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4360 від 17 грудня 2010 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року справу передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує виконавчий напис № 4360, вчинений 17 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Згідно ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 визначено, які спори стосуються нерухомого майна, зокрема позови про право власності на таке майно; право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; усунення від права на і спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4360 від 17 грудня 2010 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В.

Апеляційним судом встановлено, що спору з приводу нерухомого майна або спору з приводу недійсності договору щодо нерухомого майна, або спору з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно між сторонами немає, а тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що відповідно до ст.30 ЦПК України даний позов повинен розглядатися за місцем знаходження нерухомого майна. В даному позові оспорюється виконавчий напис.

Позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлена до Голосіївського районного суду м. Києва ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року для розгляду за підсудністю.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена помилково, з направленням справи для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді