Справа № 628/4231/21
Провадження № 2/628/27/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Демченко І.М., за участю секретаря Романової Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді

за участю представника відповідача ОСОБА_2 , представника позивача Мартопляса В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Куп`янське відділення до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою суду від 04.11.2021 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив відвід судді, посилаючись на недотримання вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, оскільки позовна заява не містить зазначення місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України саме Куп`янського відділення АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз». Крім того, текст позовної заяви містить вказівку на процесуальний статус ОСОБА_1 як «боржника», а не «відповідача», поштовий індекс місця проживання вказаний невірно. Зазначені обставини, на його думку, унеможливлювали відкриття провадження у вказаній справі.

Представник позивача проти задоволення заяви про відвід заперечував, вважаючи її надуманою.

При вирішенні заяви про відвід суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу судді чітко визначені статтею 36 ЦПК України.

За положеннями частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

З заяви про відвід та особистих пояснень представника відповідача у судовому засіданні встановлено, що фактично підставою для відводу є незгода з процесуальним рішенням ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 04.11.2021.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом було враховано правову позицію Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц, відповідно до якої саме на стадії відкриття провадження у справі при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, оскільки він визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд. Отже, зазначені представником відповідача недоліки позовної заяви та неточності не могли бути виправданою підставою для заборони звернення позивача за захистом своїх прав.

Частиною третьою статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід надійшла під час судового засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/020), як обґрунтування підстав відводу судді практикою ЄСПЛ з огляду на довільне трактування його змісту, оскільки обставини безсторонності судді у вказаній справі піддані сумніву у зв`язку з наявністю ділових стосунків між стороною у провадженні та суддею при виконанні ним управлінських функцій, як головою суду. Посилання на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, суд сприймає неналежним, з огляду на його автоматичне копіювання, оскільки без контексту самої норми Конвенції або без самого фактичного контексту рішення неможливо встановити, що предмет конвенційних норм відповідає природі відносин у конкретній ситуації судового розгляду та релевантності обставинам конкретної справи.

Будь-яких достатніх ознак, які б свідчили про те, що суддя Демченко І.М. при розгляді справи проявляє особисту упередженість чи має ділові стосунки з будь-якою стороною у справі, не має.

Суд також звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Демченко І.М. і викликали необхідність її відводу.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. 36-40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Демченко І.М. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куп`янського міськрайонного суду

Харківської області І.М.Демченко