Справа № 297/1506/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

19 липня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді МИХАЙЛИШИН В. М., за участю секретаря Мартинишин О.О., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області, яка знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 7, Закарпатської області, , звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого Берегівським райвиконкомом 15.02.1990 року на « ОСОБА_2 ».

Заява мотивована тим, що на заявниці, підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Берегівським райвиконкомом 15.02.1990 року, належить житловий будинок АДРЕСА_1 . При видачі вказаного свідоцтва про право власності була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися її власністю. Так, при зверненні до нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу щодо вчинення нотаріальних дій стосовно даного нерухомого майна було встановлено розбіжності, а саме у свідоцтві про право власності на житловий будинок невірно вказано ім`я заявниці « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ». У зв`язку з цим заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду. На думку заявниці, вказані розбіжності у її імені виникли через неправильний переклад з російської на українську мову. Тому, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.06.2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду по суті в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім цього, заявниця подала заяву про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження.

Представник заінтересованої особи Берегівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про місце, даті і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 статті 43 ЦПК України, закріплено право учасника справи подавати суду докази.

Разом з тим, у відповідності до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, судом встановлено, що 19 липня 2022 року до початку судового засідання заявницею ОСОБА_2 було подано до суду копій свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження.

При цьому, 03 червня 2022 року, при подачі заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів до суду, заявницею не повідомлено про неможливість подання з об`єктивних причин копій свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження разом з поданням позовної заяви та про здійснення нею всіх залежних від неї дії, спрямованих на отримання вказаних доказів.

Крім цього, до заяви про долучення документів до матеріалів справи від 19.07.2022 року, заявницею не подано доказів підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи наведене, а саме те, що заявницею не підтверджено надсилання (надання) копій доказів, поданих 19.07.2022 року, іншим учасникам справи, суд не бере такі до уваги.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.02.19900 року, виданого Берегівським райвиконкомом житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить в цілому колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 (мовою оригіналу).

Також, із вказаного свідоцтва про право власності вбачається, що рішенням виконкому Берегівської міської ради народних депутатів призначено новим головою колгоспного двору АДРЕСА_1 ОСОБА_2 в зв`язку з смертю бувшого голови ОСОБА_5 . Крім цього, вказане рішення було прийнято на підставі заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про призначення новим головою колгоспного двору.

Отже, із вказаного свідоцтва про право власності встановлено, що власником житлового будинку є колгоспний двір, головою якого обрано ОСОБА_2 .. Тобто, на вказаний житловий будинок можуть мати права і члени цього колгоспного двору.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Також слід зазначити, що пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягають розгляду в судовому порядку заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

За таких обставин, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду.

Роз`яснити, що в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, заявник має право звернутися до належного суду в порядку позовного провадження згідно норм ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 83, ч. 4 ст. 315, ст.ст. 258, 259, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН