Справа № 195/1186/22
Провадження №2-о/195/123/22
У Х В А Л А

іменем України

"25" липня 2022 р. с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Нікопольський міськрайонний центр зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт припинення трудових відносин.

Заява обґрунтована тим, що заявницю ОСОБА_1 25 липня 2018 року на підставі наказу № 2 від 25.07.2018 року було прийнято на роботу фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на посаду продавця, що підтверджується записом в трудовій книжці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 роботодавець ФОП ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 21.11.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області № 897150.

05 травня 2022 року заявниця звернулася до Томаківського районного центру зайнятості із питанням надання їй статусу безробітної, однак в усній формі було відмовлено, через те, що у трудовій книжці серія НОМЕР_2 , виданої професійно-технічним училищем № 78, відсутня печатка на записі про звільнення.

10 травня 2022 року заявниця звернулася із запитом до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості щодо розірвання трудових відносин між нею та ПП ОСОБА_2 .

Однак, припинення трудових відносин неможливо зареєструвати в службі зайнятості у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності - є встановлення юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявником своїх суб`єктивних прав. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як убачається зі змісту заяви, заявниця просить встановити факт припинення трудових відносин.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП), розірвання трудового договору за ініціативою працівника (ст.ст. 38, 39 КЗпП), розірвання трудового договору з ініціативи власника (ст.ст. 40, 41 КЗпП).

З огляду на викладене, факт припинення трудових відносин підлягає встановленню в іншому порядку.

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору у зв`язку із певними подіями (закінчення строку договору, смерть ), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

При цьому, факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Тобто, припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

В свою чергу, суд може встановити юридичний факт, якщо це не впливає на права інших. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 15.04.2020 року у справі № 302/991/19, яка враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи те, що з заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу припинення трудових відносин, що вимагає оцінки обставин та доказів на підтвердження цих обставин, що є неможливим в рамках окремого провадження, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 257- 261, 293 - 294, 315 - 319, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Нікопольський міськрайонний центр зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин, - відмовити.

Роз`яснити, що заявлені вимоги ОСОБА_1 можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: Л. В. Колодіна