РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2016 року. У зв`язку з одруженням прізвище позивача було змінено з ОСОБА_1 (дошлюбне) на ОСОБА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 15 жовтня 2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 15 жовтня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис №1520. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_1 , дружини ОСОБА_1 .

Позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 20 вересня 2016 року Філіповим М.М., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №446 з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_1 та належить померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину на житло, виданого 29.01.2001 року Управлінням ЖКГ ВК Рівненської міської ради, згідно з наказом від 29.01.2001 року №30 та зареєстрованого на паперових носіях в РМБТІ 16.02.2001 року в реєстровій книзі 184-162-50832 згідно з виписки з матеріалів інвентаризаційної справи для спадкування №2574 від 11.08.2016 року наданої КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації». Квартира, що спадкується складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 41,6 кв.м., загальною площею 62,1 кв.м.

З дослідженої в судовому засіданні адресної картки АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 02.08.2018; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 06.07.2017; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 28.09.2016.

Згідно досліджених в судовому засіданні актів, (підписи сусідів засвідчені директором УК «Житло Сервіс Рівне») вбачається, що сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 склали акти про те, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає понад один рів. При огляді даного житла речей особистого користування не виявлено. Участі у веденні домашнього господарства не приймає.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше року, прохання позивача у добровільному порядку знятись з місця реєстрації відповідач ігнорує, коштів на сплату комунальних послуг відповідач позивачу не надає, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.316,317,319,321,405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов