Єдиний унікальний номер 725/2399/22
Номер провадження 2/725/339/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

предстанвика позивача ОСОБА_2 ,

та відповідача ОСОБА_3 в режимі ВКЗ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.03.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Внаслідок злочинних дій відповідача їй була завданна матеріальна шкода на загальну суму 21882,95 грн., оскільки ОСОБА_3 відкрито, в поєднанні із насильствоми, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`ям, викрав належне їй майно, а саме сумку вартістю 150 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 8000 грн., 50 Євро, що станом на 03.01.2022 згідно курсу НБУ складало 1363,91 грн.; 400 доларів США, що станом на 03.01.2022 згідно курсу НБУ складало 12369,04 грн., а також пенсійне посвідчення та медикаменти, які матеріальної цінності не становлять.

Окрім того, вона зазнала значних моральних страждань через дії відповідача, оскільки є особою похилого віку, вела спокійний та врівноважений спосіб життя, натомість вчинений відповідачем відносно неї грабіж, який був поєднаний із насильством, призвів до порушення її звичних життєвих обставин, дратівливості, відчуття тривоги, проблем зі здоров`ям, що в свою чергу негативно відображається також на її родичах. Додаткових незручностей вона зазначала також через судові розгляди справи, а також необхідність звертатись за правовою допомогою. Таким чином, розмір заподіяних їй моральних страждань оцінює в сумі 30000 грн.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 21882,95 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

В рамках судового розгляду даного спору з метою повного та всебічного зясування всіх обставин справи судом витребувано матеріали кримінального провадження №725/1227/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просили задовльнити з підстав зазначених у тексті позовної заяви.

Відповідач приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)», позов визнав, не заперечував проти його задовлення та своїми поясненнями підтвердив обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши поясненян сторін та представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встанволено, що вироком Першотранвевого районного суду м.Чернівці від 17.03.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, вирішено питання про долю речових доказів.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 03 січня 2022 року близько 20:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Проспект Незалежності» біля будинку АДРЕСА_1 , помітив потерпілу ОСОБА_1 , яка, вийшовши з громадського транспорту, направилась до місця свого проживання. Помітивши у потерпілої на плечі сумку чорного кольору, у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на її заволодіння, у результаті чого, підійшов до потерпілої та умисно, протиправно з метою заволодіння її майном, наніс ОСОБА_1 удар пляшкою по голові, від якого остання втратила рівновагу та впала на землю, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді садна по передній поверхні лівого ліктьового згину, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 , подолавши таким чином опір потерпілої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите заволодіння її майном вихопив у ОСОБА_1 сумку вартістю 150 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 8000 грн., 50 Євро, що станом на 03.01.2022 згідно курсу НБУ складало 1363,91 грн.; 400 доларів США, що станом на 03.01.2022 згідно курсу НБУ складало 12369,04 грн., а також пенсійне посвідчення та медикаменти, які матеріальної цінності не становлять. Після заволодіння вказаним майном ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши таким чином своїми діями потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 21882 грн. 95 коп.

Згідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження з цивільним позовом не зверталась.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

Крім того, з огляду на положення ст. 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник) (правова позиція Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року).

З урахуванням обставин, встановлених вироком Першотранвевого районного суду м.Чернівці від 17.03.2022 року суд вважає доведеним факт завдання потерпілій шкоди внаслідок вчиненого відповідачем відносно неї кримінального правопорушення та розмір матеріальної шкоди в сумі 21882,95 грн. підтверджується встановленими вказаним вироком обставинами (а/с 4).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальна шкода в розмірі 21882,95 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

З урахуванням встанволених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей її емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених нею у зв`язку з цим страждань.

Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, ступінь вини відповідача, той факт, що потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_1 є особою похилого віку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та з відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом підлягала звільненню від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільення відповідача від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись стст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 116, 117, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на корить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальну шкоду, що була завдана внаслідок вчиненого кримінального правопорушення в сумі 21882,95 грн. (двадцять одна тис. вісімсот вісімдесят дві грн. 95 коп.), а також 30000 грн. (тридцять тис. грн.) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 28 липня 2022 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна