УХВАЛА

"05" січня 2022 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій позивач прохає суд, зокрема:

- скасувати рішення від 31.10.2010 та припинити право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 137,1 кв.м., житлова площа 73,5 кв.м., скасувавши державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про право власності реєстраційний номер майна 31841205 від 31Л0.2010р., номер запису П-2-7351 в книзі 1, яке зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності б/н від 21.10.2010, виданого Київською районною у м.Харкові радою;

- скасувати рішення державного реєстратора Шишакової Олесі Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19649805 від 26.02.2015 та припинити право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно реєстраційний №51: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 137,1 кв.м., житлова площа 73,5 кв.м., скасувавши державну реєстрацію прав у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: запис про право власності №8874935 від 24.02.2015;

- скасувати свідоцтво про право власності реєстраційний номер: НОМЕР_1 від 24.12.2015, яке видане Харківськім міським управлінням юстиції на об`єкт нерухомого майна: квартира, 4-кімнатна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 137,1 кв.м., житлова площа 73,5 кв.м., на власника ОСОБА_3 ;

- скасувати рішення державного реєстратора Шишакової Олесі Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27482020 від 24.12.2015 та припинити право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно реєстраційний №01: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 137,1 кв.м., житлова площа 73,5 кв.м., скасувавши державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про право власності за номером 12737602 від 11.12.2015;

- визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір дарування серія та номер: 3867, виданий 07.09.2017, видавник: Лавінда Н.О.. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу;

- скасувати рішення державного реєстратора Лавінди Наталії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36964897 від 07.09.2017 та припинити право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно реєстраційний №01: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 137,1 кв.м., житлова площа 73,5 кв.м., скасувавши державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про право власності за номером: 22221759 від 07.09.2017.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній цивільній справі.

04.01.2022 представник позивача- ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам у сфері державної реєстрації прав власності здійснювати будь-які реєстраційні дії відносно квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 та належить на праві приватнії власності ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з цим, заява про забезпечення позову, подана представником позивача, всупереч вимогам пункту 2 частини 1 ст. 151 ЦПК України, не містить прізвище, ім`я та по батькові представника позивача, місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Крім того, згідно з частиною 7 статті 177 ЦПК України до заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За приписами частини 1статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті131-1та статті131-2 цієї Конституції виключно прокурорами та адвокатами, зокрема, у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частинами першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Статтею 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізично або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Статтею 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина шоста статті 19 ЦПК України).

Як вище зазначалося, ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній цивільній справі.

А отже, враховуючи те, що дана цивільна справа розглядається за правилами загального позовного провадження, представником у суді може бути адвокат, повноваження якого підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» або законний представник, повноваження якого підтверджується свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна (частина 1, частина 4 статті 62 ЦПК України).

Разом з цим, до матеріалів заяви про забезпечення позову, яка підписана представником Загорського Т.С., не додано належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність ОСОБА_4 , я к представника позивача.

Так, в підтвердження повноважень представника позивача до заяви додано довіреність зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , який є дієздатною особою, уповноважує представляти його інтереси у судових установах фізичну особу ОСОБА_4 . Доказів, які б підтверджували, що остання є адвокатом, матеріали заяви не містять.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що заява про забезпечення позову підписана особою, яка не має права її підписувати, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статями 151,153,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Суддя С.М. Лисиченко