Справа № 486/1996/21
Провадження № 2/486/248/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - О.І. Волкової

при секретарі - Новік Д.А.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До суду 13.12.2021 року надійшла відповідь з ЦНАП міста Южноукраїнська Миколаївської області №2336, щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05.08.2014 року по теперішній час.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.12.2021 року було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання з викликом сторін на 11.01.2022 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 15 жовтня 2015 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб. Від спільного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , 2016 року народження. З відповідачем проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, різні погляди на сімейне життя.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що вона втратила почуття любові до відповідача, на примирення не згодна, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розлучити їх з відповідачем. Позивачка просила суд, залишити їй прізвище " ОСОБА_1 ".

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що на примирення не згоден, позовні вимоги визнав, просила суд розлучити їх з позивачкою.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року між позивачкою та відповідачем, було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській, за актовим записом №263, серії НОМЕР_1 . (а.с. 10)

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 8)

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені.

Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісної дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1-12, 13, 76-80, 81, 89,200,210,223, 247, 258, 263-265, 268,354 ЦПК України; ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , актовим записом №263, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище отримане при реєстрації шлюбу " ОСОБА_1 ".

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення винесено та підписано 12.01.2022 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова