Справа № 529/327/22
Провадження № 2/529/171/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Петренко Л.Є.,

секретаря Звягольської В.А.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 09.06.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони від шлюбу, який на даний час між ними розірвано, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили, місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , визначено разом з батьком, крім цього син знаходиться на повному його утриманні.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 , як мати неповнолітнього сина ОСОБА_3 , не виконує свого обов`язку по його утриманню, хоча являється працездатною, працевлаштованою, інших осіб на утриманні не має.

Тому з цих підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на його користь, на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 1/4 частину усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

14.06.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав вказаних у позові та просив їх задовольнити. Вказав, що дитини фактично проживає з ним з березня 2021 року, мати періодично спілкується з сином, проте йому не відомо чи купує вона йому щось, кошти на утримання сина йому не надає. Домовитися добровільно з відповідачкою про сплату аліментів не вдалося, тому і звернувся до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вона не погоджується з рішенням суду про визначення місця проживання дитини з батьком і звернулася до касаційної інстанції зі скаргою. З приводу аліментів зазначає, що і раніше і зараз надає позивачу кошти на утримання сина. Позивач не дає їй спілкуватися з сином у тому обсязі, який вона бажає, на її вихідні дні сина не дає, по телефону також не дає з ним спілкуватися. В червні 2022 року перерахувала 2000 грн. на картку позивача, але він всерівно звернувся до суду. Домовитися з ним за сплату аліментів не змогла. Інших утриманців вона не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували з 27.11.2015 в шлюбі, який рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 27.12.2019 розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вище згаданим рішенням суду, на користь ОСОБА_2 відповідача по справі з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

21.09.2021 рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке Полтавським апеляційним судом залишено без змін та набрало законної сили, визначено місце проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 позивачем по даній справі.

26.04.2022 Диканським районним судом Полтавської області ухвалено рішення, яким припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ч. 3 ст. 181 СК України.

Отже, як встановлено судом, неповнолітній син сторін - ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 позивачем по справі та знаходиться на його утриманні.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 , являється працездатною, має стабільний заробіток, інших осіб на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні. На спростування вказаного, відповідачем не надано відповідних доказів.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також той факт, що неповнолітня дитина проживає із батьком ОСОБА_1 та знаходяться на його утриманні, відповідач не надав доказів того, що він виконує покладений на неї обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім цього, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати такого.

Керуючись ст. ст. 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , працюючої КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім.Скліфосовського Полтавської обласної ради" медичною сестрою), на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 08.07.2022

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Головуюча : Л.Є. Петренко