ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 643/15237/14-ц

провадження № 22-ц/818/242/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Проневича Д.О.

учасники справи:

заявник Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

третя особа ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Майстренко О.М. в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало до суду скаргу на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «УкрСиббанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу заявника та перерозподілити судові витрати.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №52072568, оскільки рішення суду боржником не виконано в повному обсязі; погашення гривневого еквіваленту заборгованості, який розрахований станом на 19.09.2014 року, не може вважатись повним фактичним виконанням рішення суду, в якому зобов`язання є валютними.

Немишлянський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) та представник ОСОБА_1 адвокат Дробчак Людмила Володимирівна надали відзиви на апеляційну скаргу, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерному товариству «УкрСиббанк», а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця від 08 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження №52072568, - відповідає вимогам закону, оскільки боржником у повному обсязі виконане рішення суду від 20 липня 2015 року. А заявлені вимоги про зобов`язання відновити виконавче провадження №52072568 та вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення задоволенню також не підлягають, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту поза межами повноважень суду.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні Фрунзенського ВДВС міста Харкова перебувало виконавче провадження №52072568 за виконавчим листом № 643/15237/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму боргу у розмірі 16 219,37 доларів США, що становить 217 893,17 грн. (а.с.99 т.1).

Згідно матеріалів виконавчого провадження, 05.06.2018 року та 06.06.2018 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшли грошові кошти у розмірі 241 101, 90 грн. для погашення заборгованості за вищезазначеними виконавчими документами, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які, відповідно до вимог ст. ст. 45, 56 Закону України «Про виконавче провадження» розподілено та перераховано, згідно платіжного доручення, на користь стягувача 217 893,17 грн. та 1089,46 грн. (а.с.221 т.1).

08 червня 2018 року постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна В.В. було закінчено виконавче провадження №52072568 за вищевказаним виконавчим листом у зв`язку з виконанням боржником рішення у повному обсязі, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження стягнуто. Припинено чинність арешту, накладеного на все майно поставною про арешт майна боржника від 30.07.2017 року за ВП № 52072568 (а.с.222 т.1).

Як на підставу вимог скарги, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» посилалося на те, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума саме в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Таким чином державний виконавець неправомірно закрив виконавче провадження, оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано. У зв`язку з чим заявник просив суд визнати дії державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за результатом розгляду звернення № 1358/18 від 20.08.2018 року, яке надійшло з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, - незаконними; скасувати постанову державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за результатом розгляду звернення № 1358/18 від 20.08.2018 року, яке надійшло з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №52072568 від 08.06.2018 про закінчення виконавчого провадження. Зобов`язати державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за результатом розгляду звернення № 1358/18 від 20.08.2018 року, яке надійшло з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в межах компетенції, відновити виконавче провадження №52072568 та вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини третьої вказаної статті, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалюючи рішення у справі про стягнення боргу за кредитним договором, суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення.

Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим Московським районним судом міста Харкова на підставі рішення цього суду від 20 липня 2015 року, яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 219,37 доларів США, що становить 217 893,17 грн. (а.с.99 т.1).

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом Національного банку України еквівалент у національній валюті України.

Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

Висновки про ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Встановивши, що стягнута з боржника сума коштів у розмірі 241 101, 90 грн. в доларовому еквіваленті, з урахуванням офіційного курсу Національного банку України на день платежу, лише частково покриває загальну заборгованість перед АТ «УкрСиббанк», державний виконавець дійшов помилкового висновку про виконання судового рішення у справі № 643/15237/14-ц в повному обсязі та передчасно закрив виконавче провадження.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця від 08 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження №52072568 відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Колегія суддів вважає, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження №52072568 за виконавчим листом № 643/15237/14-ц, - є неправомірними. Тому наявні підстави для скасування постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича про закінчення виконавчого провадження №52072568.

При цьому вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця в межах компетенції відновити виконавче провадження №52072568 та вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення, задоволенню не підлягають, оскільки в разі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, таке виконавче провадження підлягає поновленню самим державним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скарга Акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 2 270 грн. (а.с.1 т.2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича щодо закінчення виконавчого провадження №52072568 за виконавчим листом № 643/15237/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму боргу у розмірі 16 219,37 доларів США, що становить 217 893,17 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича про закінчення виконавчого провадження №52072568.

В іншій частині скарги відмовити.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 2 270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 23.02.2022 року.