Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/481/22

20 липня 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Решетова В. В.,

з участю секретаря судового засідання Остапишин І. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2000 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. В шлюбі у них народилось двоє дітей, які вже досягли повноліття.

В органах державної РАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає.

Впродовж останніх чотирьох років вони з відповідачем разом не проживають через зловживання останнім алкогольними напоями, вчинення ним скандалів, створення умов, неможливих для подружнього життя. На її прохання змінити поведінку ОСОБА_2 не реагує. З огляду на викладене вважає, що примирення з відповідачем неможливе, зазначає, що їх нічого не пов`язує, тому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Змінювати прізвище на дошлюбне не бажає.

В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу між ним та позивачкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги існуючі між сторонами відносини, причини розлучення, небажання кожного з подружжя зберігати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданим 11 березня 2020 року Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22 вересня 2000 року у виконавчому комітеті Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №10 (а.с. 4).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, відповідач погодився на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання ним позову немає, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, суд приходить до переконання, що позов може бути задоволено.

Таким чином суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому, шлюб між позивачкою та відповідачем необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі викладеного, ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись

ст. 12, 81, 206, 258, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 22 вересня 2000 року у виконавчому комітеті Жураківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківськоої області, актовий запис № 10.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя В. В. Решетов