Провадження № 22-ц/824/2279/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого, зазначала, що 24 листопада 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві. Від шлюбу подружжя мають двох спільних дітей. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з травня 2021 року сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, а тому вона просить суд розірвати шлюб.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 24 листопада 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №2115, та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, посилаючись на те, що сторони уже примирилися, зробили висновки із своїх помилок та хочуть зберегти сім`ю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, та з урахуванням того, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №2115, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 ( а.с. 7).

Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1850, серія НОМЕР_2 (а.с. 8) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві актовий запис №2512, серія НОМЕР_3 (а.с.9).

Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідач заперечень щодо викладеного не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення (частина сьома статті 240 ЦПК України).

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання в суді першої інстанції 19 липня 2021 року сторони не з`явились. 19 серпня 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, окрім того вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати. 19 серпня 2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшла заява, у якій він просив шлюб розірвати та розгляд справи проводити за його відсутності.

Таким чином, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та його розірвання.

Доводи апелянта про те, що сторони уже примирилися, зробили висновки із своїх помилок та хочуть зберегти сім`ю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки будь-які докази того, що сторони примирилися, дійшли згоди щодо продовження спільного проживання та підтримки сімейних відносин до апеляційної скарги не додані та у матеріалах справах відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: