справа №619/4460/21
провадження №2/619/1512/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2021 м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого - судді Овсяннікова В.С.,
за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Вказаний виконавчий напис вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.
Стягнення безспірної заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не може здійснюватись на підставі виконавчих написів.
Кредитний договір не був нотаріально засвідчений, тому у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на такому договорі, оскільки він не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення справи до суду не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті за його відсутності при заочному розгляді справи.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 27.05.2021 ВП №65094808 приватним виконавцем Амельченко В.П. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у ТОВ Фірма «СВ».
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
З позову вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала від боржника вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису), що відповідачем не спростовано, суд доходить висновку, що стягувачем не дотримано підготовчий етап, який включає повідомлення боржника, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених ТОВ «ФК «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені.
Отже, суд приходить висновку, що нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис.
Оскільки заборгованість за кредитним договором має спірний характер, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
Щодо вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу суд доходить висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
01.06.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Бондарук Я. М. укладено договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) №01/06-1.
Згідно пункту 4.2. вказаного договору розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору.
Як вбачається з Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/06-3 від 01.06.2021 від 23.06.2021 загальна вартість послуг адвоката складає 7 612 гривень, з яких сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 гривень та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 гривні. (а.с. 33-34)
В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №01/06-1 від 01.06.2021; копію Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/06-3 від 01.06.2021 від 23.06.2021; копію квитанції прибуткового касового ордера №57 від 23.06.2021 на суму 7 612 гривень. (а.с. 35)
Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в цій справі витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6 250 гривень, оскільки згідно з Додатком №2 на а.с. 33-34 за послуги з надання правової допомоги сплачено 6 250 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 131, 133, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», , місцезнаходження: вул. Ризька, буд. 73 Г, офіс 7, м. Київ.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, офіс 215, м. Київ.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, місцезнаходження: пр-т Гагаріна, буд. 98, м. Харків.

Повний текст рішення виготовлено 06.01.2022.

Суддя В. С. Овсянніков