Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/334/21
Провадження № 2/945/256/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Войнарівського М.М.,за участю секретаря Жиган А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка 20.03.2002 склала заповіт, посвідчений секретарем Яснополянської сільської ради 20.03.2002 за №14, згідно з яким право на земельну частку(пай) заповіла позивачу. Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок загальною площею 6,59 га, які належали ОСОБА_2 на підставі державного акту серії МК №084081, виданого Миколаївською райдержадміністрацією 01.12.2003 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів.за № 18-49. З 2004 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 у зв`язку з похилим віком та погіршенням стану здоров`я проживала разом з племінником позивачем ОСОБА_1 , який опікувався нею (купував ліки, одяг, продукти харчування, годував тощо), вів з нею спільне господарство, доглядав за її будинком та в подальшому здійснив її поховання, оскільки інших родичів поруч вона не мала. Рішенням Миколаївського районного суду від 23.09.2020 ОСОБА_1 визначено додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років у селі Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області. У той же час ОСОБА_1 через постійні відрядження та існуючі у зв`язку з поширенням Ковид-19 обмеження у прийомі нотаріусами зміг потрапити до нотаріусу лише 16.12.2020. Але. приватним нотаріусом Лактіоновою С.А. 16.12.2020 було видано роз`яснення № 327/01-16. де вказано, що додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 26.11.2020, що перешкоджає оформленню спадкових прав позивача. Оскільки повторне надання додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини чинним законодавством не передбачено, ураховуючи, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, та на думку позивача єдиним належним та ефективним способом захисту та поновлення його прав є встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що дозволить йому оформити свої спадкові права.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Порошина Н.Г. не з`явилися, при цьому подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області у віці 72 роки.

Згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.09.2020 року встановлено факт, що позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 років у селі Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області та визначено додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .Перебіг строку подання заяви до нотаріального органу обчислюється з моменту набрання цим рішенням суду законної сили.

Приватним нотаріусом Лактіоновою С.А. 16.12.2020 було видано роз`яснення № 327/01-16. де вказано, що додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 26.11.2020, що перешкоджає оформленню спадкових прав позивача.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердили, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 , яка померла, з 2004 року по день смерті останньої, ОСОБА_1 здійснював догляд за ОСОБА_2 та здійснив її поховання, що також підтверджується наявним в матеріалах справи актом фактичного проживання особи зі спадкодавцем на час смерті.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 613 від 13.11.2019 року, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,у зв`язку з погіршенням стану здоров`я з 2004 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала з племінником ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ,який опікувався нею,вів спільне господарство та здійснив її поховання.

У матеріалах справи міститься копія Державного акту серії МК № 084081 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,59 гектарів, виданого ОСОБА_2 . Земельні ділянки розташовані на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; з кадастровими номерами: :02:000:0041 (площа - 3,92 га); :03:000:0066 (площа - 2, 67 га).

Як слідує з Інформаційної довідки Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області №217/01-19 від 28.04.2021 року зі спадкового реєстру № 64534883, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася. Отже, інших спадкоємців, які б мали намір звернутися до нотаріального округу з питанням оформлення свого спадкового права після смерті ОСОБА_2 , крім позивача ОСОБА_1 не має.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Частина друга статті 1220 ЦК України, визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього.

До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем на законних підставах та у незаборонений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Позбавлення особи права спадкувати це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Фактичне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та реєстрація спадкоємця за законом за іншою адресою тягне за собою автоматичне прийняття спадщини тільки у випадку встановлення факту такого проживання в судовому порядку.

Відповідно до п. 1.14. глави 10. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі- Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцю його право на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Цим же Порядком визначено, що у такому разі місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

Пунктом 3. 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV регламентовано, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження, при цьому, місцем проживання визначена адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. А п. 23 згаданої Постанови визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання та реєстрації позивача не може бути доказом того, що позивач не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації у розумінні положень ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача встановити факт постійного проживання та визнати за ним право власності в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 25, 1218, 392 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Встановити факт, постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. Рохманівка місто Кривий Ріг Дніпроопетровської області; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорту НОМЕР_3 ) на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років у селі Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. Рохманівка місто Кривий Ріг Дніпроопетровської області; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; номер і серія паспорту НОМЕР_3 ) право власності на земельні ділянки загальною площею 6,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Яснополянської сільської ради з кадастровим номером :02:000:0041 (площею 3,92 га) та :03:000:0066 (площею 2.67 га) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років у селі Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський