Справа № 473/4109/21
РІШЕННЯ

іменем України

"05" січня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Ротар М.М.

за участю: секретаря судового засідання Лукіянчиної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

встановив

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини його заробітку на 1/6 частину заробітку.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що згідно виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області від 01.11.2010 року, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі визначеному вищевказаним рішенням суду.

Разом з тим, на теперішній час у нього змінилися обставини, а саме відповідно до наказу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2021 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі ј частини його доходу на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, оскільки у позивача змінився матеріальний і сімейний стан, позивач вважає, що в нього є всі правові підстави для звернення з даною позовною заявою до суду про зміну розміру аліментів.

Виходячи з викладеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 08.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явилася в судове засідання про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2010 року та до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього 27 вересня 2021 року судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2021 року та до повноліття дитини.

Стаття 15 Цивільного кодексу закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст..ст.150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.3 ст.181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВС «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові ВСУ від 5.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що в нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася ще одна дитина - син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на його утримання він також сплачує аліменти в розмірі ј частки доходу.

У ст.192 СК передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами для зміни розміру аліментів є зміна як матеріального, так і сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасного настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

У ч.1 ст.89 ЦПК визначено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини данної справи, суд вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_4 іншої дитини - сина ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням другої дитини. Судом не було встановлено зменшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі стст.18, 27 конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Беручи до уваги те, що позивач не довів підстав позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миклаївської області від 01 листопада 2010 року, йому в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,19,76-80,259,263-265 ЦПК України, ст. 181,182,192 СК України, суд

ухвалив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя М.М. Ротар