гСправа № 358/311/22 Провадження № 2/358/456/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути із відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з наданням їй правничої допомоги в розмірі 3000 гривень.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час перебуває на її повному матеріальному утриманні, але відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Посилаючись на положення ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, позивачка просить задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів визнав повністю та не заперечував, щоб з нього стягувались аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявлених вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень він висловив категоричні заперечення, вказавши на необгунтованість таких вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 у судовому засіданні 19.07.2022 не висловила заперечень проти позову та пояснила суду, що відповідач виконує свої аліментні зобов`язання по утриманню дитини від першого шлюбу.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Киїівській області, актовий запис № 132 (а.с. 10).

Дитина сторін проживає із матір`ю ОСОБА_3 , що не оспорюється відповідачем та підтверджується довідкою № 504 від 19.05.2022 про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Богуславської міської ради (а.с. 11).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положень частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 визнає позов та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, так як являється працездатним, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, платіжні документи про оплату таких послуг, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року (справа 671/1957/20).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які має сплатити відповідач ОСОБА_2 , стороною позивача суду надані наступні документи:

- договір про надання правничої допомоги від 19 травня 2022 року;

- довіреність від 04.07.2022;

- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4370/10;

- акт приймання-передачі виконаних робіт відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 19 травня 2022 року;

- розрахунок витрат наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 19 травня 2022 року;

- оригінал розрахункової квитанції про оплату 03 червня 2022 року ОСОБА_3 послуг адвоката Науменка О.М. в розмірі 3000 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про відмову у відшкодуванні судових витрат з посиланням на те, що з урахуванням рівня складності справи про стягнення аліментів на утримання дитини, яка може розглядатися в наказному провадженні, дана категорія справ не потребує витрати часу адвокатом понад три години, оскільки адвокатом підготовлено лише позовну заяву. Також стороною позивача не уточнено скільки свого часу та на яку саме процесуальну дію витратив час адвокат по наданню правничої допомоги позивачці.

Суд, проаналізувавши подані позивачкою документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши заперечення відповідача вважає, що вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Так, матеріалами справи підтверджується, що представник позивача адвокат Науменко О.М. приймав участь у судових засіданнях, що становить час 35 хвилин, а тому із заявлених до відшкодування 1000 гривень за годину участі в судових засіданнях, до відшкодування підлягає 583,33 гривень.

Також суд вважає, що на надання консультацій позивачці, підготовку та складання позовної заяви, клопотання про розподіл судових витрат у справі про стягнення аліментів, витрата часу 5 годин є завищеною та могла становити 1 годину 30 хвилин, а тому до відшкодування підлягає сума 1500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у розмірі місячної суми платежу.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати понесені на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 2083 (дві тисячі вісідесят три) гривні 33 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов