СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/8/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майнові права на об`єкт незавершеного будівництва: квартиру АДРЕСА_1 , який має такі характеристики згідно договору про пайову участь у будівництві від 28.04.2006 №131/1-4; заборонити ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» та будь-яким іншим юридичним і фізичним особам вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини щодо передання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва у заставу (іпотеку), укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єкту незавершеного будівництва: квартиру АДРЕСА_1 , який має такі характеристики згідно договору про пайову участь у будівництва від 28.04.2006 №131/1-4; заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що діють відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва: квартиру АДРЕСА_1 , який має такі характеристики згідно договору про пайову участь у будівництві від 28.04.2006 №131/1-4. Заявник обґрунтовує заяву тим, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» у 2012 році, внаслідок підписання додаткової угоди від 07.12.2021 до договору про пайову участь у будівництві №131/1-4 від 28.04.2006, взяло на себе зобов`язання за укладеним між заявником та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» житлового будинку по АДРЕСА_2 та передання квартири АДРЕСА_3 під заселення пайовику. Починаючи з 2012 року і по даний час ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» не виконало вищезазначені зобов`язання. Вказує, що на даний час існують реальні ризики того, що з метою унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» відчужить майнові права або передасть їх у заставу чи укладе попередні договори купівлі-продажу нерухомого майна з третіми особами, або ж у випадку введення будинку в експлуатацію здійснить реєстрацію права власності на житлові та нежитлові приміщення і відчужить їх в інтересах інших осіб, всупереч укладеного з позивачем договору.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п. 2, 4, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Враховуючи положення ч. 2 ст. 149 ЦПК України, однією з умов для вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення такими заходами виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суд встановлює наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» у 2012 році, внаслідок підписання додаткової угоди від 07.12.2021 до договору про пайову участь у будівництві №131/1-4 від 28.04.2006, взяло на себе зобов`язання за укладеним між заявником та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» житлового будинку по АДРЕСА_2 та передання квартири АДРЕСА_3 під заселення пайовику.

Разом з цим, докази пайової участі заявника у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2 та укладенням додаткової угоди до договору про пайову участь ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» у матеріалах заяви відсутні.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується, як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, заявником не достатньо обґрунтовано належними та достовірними доказами доцільність забезпечення позову.

Відтак, ретельно дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява не обґрунтована відповідними доказами.

Однак, суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь-який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко