Справа № 182/6768/20
Провадження № 6/0182/2/2022
У Х В А Л А

Іменем України

04.01.2022 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з 25 листопада 2020 року і до 30 червня 2022 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років.

24 грудня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить суд замінити стягувача у вищевказаній цивільній справі, оскільки вважає, що він є зацікавленою та повнолітньою особою, а тому має намір особисто пред`явити виконавчий лист до виконання. Таким чином, на підставі викладеного, просить суд замінити стягувача з ОСОБА_2 на себе - ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши заяву, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими, відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначеній нормі кореспондує частина п`ята статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавець, за заявою сторони, а також заінтересованої особи має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз зазначених норми закону дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про заміну сторони виконавчого провадження тим, що досяг повноліття, а тому виконавчий лист про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на його утримання на час навчання, бажає пред`явити до виконання самостійно та аліменти отримувати особисто.

Однак, право неповнолітньої дитини на самостійне одержання коштів та самостійне розпорядження ними, як і невиконання одним із батьків своїх повноважень щодо утримання дитини, нецільове використання аліментів не є підставами для правонаступництва у розумінні статті 442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження".

Заміна сторони виконавчого провадження є процесуальною дією та здійснюється лише у разі вибуття відповідної сторони. Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", які не містять такої підстави процесуального наступництва, як досягнення повноліття дитиною, на утримання якої стягуються аліменти.

Враховуючи, що передбачені законом підстави для правонаступництва у виконавчому провадженні відсутні, заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258-260, 353, 433, 442, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал