КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 754/4915/13-ц

номер провадження: 22-ц/824/3607/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року у складі судді Панченко О.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В., стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), у якій, з урахуванням збільшення вимог скарги від 21 серпня 2020 року, просив визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №61136316, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В., зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. закінчити виконавче провадження №61136316, а також визнати неправомірним та скасувати звіт про оцінку майна, що здійснений суб`єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Європроект груп» (далі - ТОВ «Європроект груп») в межах виконавчого провадження №61136316, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. відносно об`єкта нерухомого майна: 1/4 частки в будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки №:01:122:0139.

Скарга мотивована тим, що 03 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 61136316 по виконавчому листу 754/4915-13-ц, виданого Деснянським районним судом міста Києва 06 серпня 2013 року на виконання рішення цього ж суду від 21 травня 2013 року, яке набрало законної сили у червні 2013 року. Тому вважав, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №61136316 винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. після спливу передбаченого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. входить до виконавчого округу міста Києва, до якого скаржник не має відношення, оскільки його місце проживання зареєстровано в Київській області, а не в місті Києві, що було визначено приватним виконавцем з відповідей на його запити і також скаржник жодного майна в місті Києві не має. Таким чином ОСОБА_1 вважав, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. також порушено вимоги ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Щодо вимоги скарги в частині визнання неправомірним та скасування звіту про оцінку майна, який складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європроект груп» в межах виконавчого провадження №61136316, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. відносно об`єкта нерухомого майна: 1/4 частки в будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер №:01:122:0139, ОСОБА_1 вказував, що такий звіт складений оцінювачем без фактичного попереднього огляду предмета оцінки, а тому цей звіт не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 від 03 лютого 2020 року за виконавчим листом, виданим Деснянським районним судом міста Києва від 06 серпня 2013 року та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. закінчити виконавче провадження №61136316.

Скасовано звіт про оцінку майна, що проведений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європроект груп» в межах виконавчого провадження №61136316, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення скарги ОСОБА_1 , посилаючись неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що на виконавчому листі 754/4915-13-ц, виданого Деснянським районним судом міста Києва 06 серпня 2013 року, містяться відмітки виконавця про те, що він уже пред`являвся до виконання, (27 травня 2015 року п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»; 20 червня 2017 року п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження). Наведене свідчить про те, що строк пред`явлення цього листа до виконання перервався відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, а тому з урахуванням цієї правової норми постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 від 03 лютого 2020 року винесена з дотриманням строку пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального права. Окрім мотивів суду першої інстанції, підставами для задоволення скарги є також те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. входить до виконавчого округу міста Києва, до якого ОСОБА_1 не має відношення, оскільки його місце проживання зареєстровано в Київській області, а не в місті Києві, що було визначено приватним виконавцем з відповідей на його запити і також ОСОБА_1 жодного майна в місті Києві не має. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

ОСОБА_1 і представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.246-247, т.1).

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення 08 липня 2022 року апеляційним судом судової повістки на його офіційну електронну адресу і ця судова повістки 08 липня 2022 року була доставлена адресату (а.с.244-245, т.1).

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи (п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України).

14 липня 2022 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» - адвокат Бурдюг Т.В. надіслала на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану, що стало причиною призупинення діяльності товариства та евакуації співробітників до інших регіонів України.

Разом із тим відповідних доказів, зокрема прийнятих товариством рішень щодо призупинення діяльності, представником до суду не надано, а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та з метою дотримання передбачених законом розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, зважаючи також на те, що за вимогами ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено, що 06 серпня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 754/4915/13-ц, стягувачем за яким є ТОВ «Вердикт Капітал», боржником ОСОБА_1 за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2013 року по цивільній справі за позовом «ОТП Факторинг Україна » до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Відповідно до вказаного рішення стягнуто з ОСОБА_1 на користь «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом, відсоткам і пені в сумі 167 182 грн 71 коп. та судовий збір в сумі 1 671 грн 83 коп. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 04 червня 2014 року (а.с. 7-8, т.1).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2019 року замінено стягувача у виконавчому листі № 754/4915/13-ц від 06 серпня 2013 року з «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.10, т.1).

03 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61136316 з виконання виконавчого листа 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року (а.с. 5-6, т.1).

Установлено, що 16 липня 2020 року в рамках виконавчого провадження №61136316 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європроект груп» складеного висновок про оцінку майна, що здійснений відносно об`єкта нерухомого майна: 1/4 частки в будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер №:01:122:0139 (а.с. 43, т.1).

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що оскільки у виконавчому листі Деснянського районного суду міста Києва від 03 червня 2013 року строк пред`явлення до виконання визначений - 04 червня 2014 року, то суд дійшов висновку про те, що станом на 03 лютого 2020 року у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження 61136316, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа від 03 червня 2013 року до виконання. Визнаючи неправомірним та скасовуючи звіт про оцінку майна, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі вимоги є похідними від вимог скарги про зобов`язання приватного виконавця закінчити виконавче провадження, а тому підлягають задоволенню.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст.129-1 Конституції України).

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст.10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконавчому листі 754/4915-13-ц, виданого Деснянським районним судом міста Києва 06 серпня 2013 року, містяться відмітки виконавця про те, що він уже пред`являвся до виконання, зокрема, відмітка від 20 червня 2017 року - п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи не містять доказів того, що у встановленому законом порядку виконавчий лист 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року визнано таким що не підлягає виконанню або що до цього виконавчого документа судом вносилися виправлення у передбаченому порядку ч.1 ст.432 ЦПК України, а тому відсутні правові підстави ставити під сумнів достовірність записів на цьому виконавчому листі 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже правовий аналіз наявних у матеріалах справи доказів вказує на те, що виконавчий лист 754/4915-13-ц, виданий Деснянським районним судом міста Києва 06 серпня 2013 року уже пред`являвся до виконання та 20 червня 2017 року цей виконавчий документ повернутий стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем дії щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.5. ст.37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

За наслідками аналізу ч.ч. 4 та 5 ст.12 Закону № 1404-VIII слід дійти висновку, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст.12 Закону № 1404-VIII.

Отже, враховуючи що виконавчий лист 754/4915-13-ц, виданий Деснянським районним судом міста Києва 06 серпня 2013 року, уже пред`являвся до виконання та був повернутий 20 червня 2020 року, то строк його пред`явлення до виконання був перерваний, а тому з урахуванням ч.ч.1,4 та 5 ст.12 Закону № 1404-VIII цей виконавчий лист повторно міг бути пред`явлені до виконання у строк до 19 червня 2020 року.

Аналогічного висновку щодо застосування інституту переривання строку пред`явлення виконавчих документів до виконання дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19.

Оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 з виконання виконавчого листа 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року була винесена 03 лютого 2020 року, тобто протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що відповідає критеріям, визначеним у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.263 ЦПК України на наведені вище обставини справи, вимоги закону та правові висновки Верховного Суду, належної уваги не вище звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувана постанова приватного виконавця від 03 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61136316 з виконання виконавчого листа 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року була винесена з пропуском строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом тим, вивчивши доводи скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В., дослідивши наявні у справі докази та закон, яки регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, з таких підстав.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилався, зокрема, на те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. входить до виконавчого округу міста Києва, до якого скаржник не має відношення, оскільки його місце проживання зареєстровано в Київській області, а не в місті Києві, що було визначено приватним виконавцем з відповідей на його запити і також скаржник жодного майна в місті Києві не має.

Частиною 1 ст.4 Закону №1404-VIIІ визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Відповідно до пункту 10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIIІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім винятків, установлених цією частиною.

Частиною 5 ст.18 Закону №1404-VІІІ визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 24 Закону №1404-VІІІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 і 6 ст.25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

У даній справі предметом судового контролю є, зокрема, постанова приватного виконавця постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 від 03 лютого 2020 року.

Закон № 1404-VIII містить чітку вказівку на те, що виконавчі документи приймаються до виконання за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а не довільно, без будь-яких підтверджень, зазначених у виконавчому документі. Відтак, за відсутності доказів проживання та наявності майна у позивача як боржника у виконавчому провадженні у місті Києві, тобто у виконавчому окрузі, на території якого здійснює діяльність приватний виконавець, в останнього не було правових підстав для прийняття до виконання виконавчого документа шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином у виконавчому провадженні місце проживання боржника відіграє важливу роль як для визначення виконавчого округу, в якому має здійснюватися виконавче провадження, так і для можливості реалізації боржником своїх прав і виконання обов`язків у виконавчому провадженні.

Відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим ст.2 ЦПК України та вимогам ст.24 Закону № 1404-VIII.

При цьому ч.2 ст.24 Закону № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у ч.1 ст.28 цього Закону.

Сам по собі виконавчий документ не встановлює фактичне місце проживання боржника.

Оперуючи поняттям «місце проживання особи» слід вважати, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені ч.1 ст.4 Закону №1403-VIII.

Тобто, відсутність прямої вказівки в Законі №1404-VIIІ на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця

Одночасно з цим слід звернути увагу на положення пункту 10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIIІ та констатувати, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Отже визначення місця виконання виконавчого документа щодо скаржника (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Так, із змісту виконавчого листа 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року вбачається, що станом на час видачі цього виконавчого листа боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, 25 лютого 2020 року виконавчий комітет Ірпінської міської ради своїм листом № 01-09-767 на запит приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. від 05 лютого 2020 року повідомив, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9, т.1).

Також згідно з даними висновку про вартість нерухомого майна, що здійснений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європроект груп» на замовлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. в межах виконавчого провадження №61136316, ОСОБА_1 є власником 1/4 частки в будинку та земельної ділянки №:01:122:0139 по АДРЕСА_1 (а.с.43, т.1).

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що боржник ОСОБА_1 є власником майна на території міста Києва.

За встановленого вище правового регулювання та обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що оскільки виконавчим округом приватного виконавця Кошарського О.В. є місто Київ, то він не міг прийняти до примусового виконання виконавчий документ (виконавчий лист 754/4915-13-ц від 06 серпня 2013 року), місце виконання якого знаходиться в іншому виконавчому окрузі (Київська область).

Наведене свідчить про протиправність оскарженої постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 від 03 лютого 2020 року, що є підставою для її скасування, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. закінчити виконавче провадження №61136316.

Аналогічного висновку щодо застосування положень ч.2 ст.24 Закону № 1404-VIII дійшов Верховний Суд у постанові від 30 серпня 2021 року у справі № 160/2493/20.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п.15 ч.3 ст.24 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

Враховуючи, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження №61136316 від 03 лютого 2020 року, є незаконною та підлягає скасуванню, то оскаржуваний висновок про вартість нерухомого майна,складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Європроект груп» на замовлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. в межах цього протиправно відкритого виконавчого провадження №61136316 також підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може бути залишена в силі та підлягає зміні в мотивувальній частині з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в мотивувальній частині змінити, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині цю ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: