Житомирський апеляційний суд
Справа №296/278/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 44 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі матеріали цивільної справу № 296/278/20

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира 11січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області моральної шкоди в розмірі 70000грн., заподіяної невиконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі №240/5126/18. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач умисно не виконує рішення суду, відповідно до якого дії Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області визнано протиправними та зобов`язано останнього затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду позивача для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась у дуже сильних хвилюваннях, пов`язаних з поведінкою відповідача, що призвело до порушення способу звичного життя та вжиття додаткових зусиль для його організації. Протягом тривалого часу позивач був змушений витрачати свій час на судові спори, вживати всіх можливих заходів на відновлення своїх порушених прав.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11січня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 20000грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просить скасувати рішення суду і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що надання дозволу на розроблення документації не є тотожним набуттю права користування земельною ділянкою, позивач не позбавлений можливості реалізувати своє право на користування земельною ділянкою, оскільки дозвіл це не рішення і не є перешкодою для реалізації прав, не доведено характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, розмір моральної шкоди, її причинний зв`язок з неправомірними діями.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №240/5126/18, яке набрало законної сили 27.03.2019 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 20.09.218р. №Д-9455/0-5223/0/22-18 у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 56,1807 га для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району в оренду ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки.

Пунктом 1 наказу від 04.07.2019р. №6-1962/14-19-СГ Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області затвердило проект землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 площею 56,1807 га для ведення фермерського господарства на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району. В пункті 2 вказаного наказу зазначено, що дана земельна ділянка не підлягає передачі в користування, у зв`язку з належністю права власності на земельну ділянку іншим особам.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №240/5126/18 визнано звіт Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 10.02.2021 щодо виконання рішення суду у справі №240/5126/18 таким, що не підтверджує його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст.1174 ЦК України).

Як роз`яснено у пунктах 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ч.2 ст.23 ЦК України). Страждання - це емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини суб`єктом владних повноважень завжди викликає негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

При цьому сама лише наявність ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №240/5126/18 про визнання звіту Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 10.02.2021 щодо виконання рішення суду у справі №240/5126/18 таким, що не підтверджує його виконання, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки рішенням у адміністративній справі не встановлювалась наявність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Питання, які вирішуються судом при розгляді адміністративної справи про визнання дій протиправними відрізняють від кола питань, які вирішуються при розгляді цивільного спору про стягнення моральної шкоди.

Суд першої інстанції не дотримався правил оцінки доказів, визначених ст.89 ЦПК України і за відсутності належних та допустимих доказів заподіяння моральної шкоди зробив неправильний висновок про обґрунтованість позову.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Скасувати рішення Корольовськогорайонного суду м. Житомира від 11 січня 2022 року і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: