УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 757/28352/21-ц

провадження № 61-20283ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чайківська початкова школа «Успіх», ОСОБА_2 , Кооператив індивідуальних забудовників «Сонячний», про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства у сфері ліцензування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив зупинити дію ліцензії на провадження освітньої діяльності у сфері повної загальної середньої освіти за рівнем початкової освіти з ліцензованим обсягом 80 осіб за місцем провадження освітньої діяльності: АДРЕСА_1 , виданої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 30 вересня 2020 року № 530 ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх» до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди; заборонити ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх»

та ОСОБА_2 здійснювати користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 для провадження освітньої діяльності до набрання сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди; заборонити ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх»

та ОСОБА_2 здійснювати користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 для провадження освітньої діяльності до набрання сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди; заборонити ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх» та ОСОБА_2 здійснювати користування будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 для провадження освітньої діяльності до набрання сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди; заборонити ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх» та ОСОБА_2 здійснювати користування будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , для провадження освітньої діяльності

до набрання сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Зупинено дію ліцензії на провадження освітньої діяльності у сфері повної загальної середньої освіти за рівнем початкової освіти з ліцензованим обсягом 80 осіб за місцем провадження освітньої діяльності: АДРЕСА_1 , виданої на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 30 вересня 2020 р. № 530 ТОВ «Чайківська початкова школа «Успіх» (ідентифікаційний код юридичної особи 43775653, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Чайки, вул. Леонтовича, 6) до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. у задоволенні решти заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року ухвалу суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 грудня 2021 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 08 листопада 2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 грудня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 17 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 17 січня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, докази сплати судового збору та заяву про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, і ОСОБА_1 просить поновити строк, посилаючись на те, що із повним текстом постанови апеляційного суду ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 10 грудня 2021 року.

Як убачається з ЄДРСР оскаржувану постанову оприлюднено 23 листопада 2021 року, а касаційну скаргу подано 14 грудня 2021 року, а тому Верховний Суд приходить до висновку про задоволення заяви про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається

як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених

чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частинами першою та другою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна,

що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами

у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Положеннями частини третьої статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача,

що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити об`єктивну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; додержання збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; взаємозв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, проаналізувати чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як убачається з оскаржуваної постанови апеляційного суду, предметом позову є відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства у сфері ліцензування.

У той же час, у заяві про забезпечення позову до подання позову ОСОБА_1 просив зупинити ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері повної загальної середньої освіти за рівнем початкової освіти з ліцензованим обсягом 80 осіб та заборонити здійснювати користування нерухомим майном, а тому обґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції про те, що такий вид забезпечення позову не є співмірним

із заявленими позовними вимогами.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду.

Із касаційної скарги, убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чайківська початкова школа «Успіх», ОСОБА_2 , Кооператив індивідуальних забудовників «Сонячний», про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства у сфері ліцензування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська