Справа № 289/1161/22
Номер провадження 4-с/289/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Галькевич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ластовецької О.А.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області із скаргою на складений державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ластовецькою О.А. акт та постанову про накладення штрафу, які просить визнати неправомірними та скасувати. Також просить скасувати вимогу державного виконавця про виконання рішення суду від 30.06.2022 року.

З урахуванням уточнень, також просить визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця про перевірку законності виконавчого провадження, про відновлення виконавчого провадження та скасування процесуального документу від 03.12.2021 року, а також просить скасувати вимогу державного виконавця про виконання рішення суду від 10.06.2022 року.

В обґрунтування скарги зазначила, що на підставі виконавчого листа №2-18/2011 від 08.05.2012 виданого Радомишльським райсудом було відкрито виконавче провадження Радомишльським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за номером 40560330. У зазначеному виконавчому провадженні стягувачем є ОСОБА_2 (заміна сторони провадження на ОСОБА_3 згідно Ухвали суду від 03.04.18), боржник ОСОБА_4 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 виконавче провадження за номером 40560330 було закінчене Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2021 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Радомишльського районного суду від 26.11.2021 (номер провадження 6/289/46/21) було замінено сторону виконавчого провадження у справі 2-18/2011, а саме боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 . Тобто Ухвала про заміну сторони провадження була ухвалена в той час, коли виконавче провадження по справі 2-18/2011 було закінчене.

01 липня 2022 року вона отримала лист від Радомишльського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області в якому було відправлено Постанову про накладення штрафу від 30.06.2022 та Вимогу державного виконавця від 30.06.2022 №4378/19.15-29/3/2022 про виконання рішення суду у виконавчому провадженні за номером 40560330.

Як зазначає заявник, в мотивувальній частині Постанови про накладення штрафу від 30.06.2022, Старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. встановлено «що боржниця не виконала вимогу державного виконавця від 10.06.2022 року». Посилаючись на статті 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» Старший державний виконавець Ластовецька О.А. постановила «За невиконання вимог державного виконавця накласти на боржника…» «…штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.».

Постанова складена на підставі Акту державного виконавця від 29.06.2022 згідно якого, Старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. в присутності осіб які «від підпису та повідомлення свої прізвищ, імен і по батькові відмовились» встановила «що за місцем знаходження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , де проживає відповідач ОСОБА_1 була за місцем проживання відсутня. Паркан та попередні межі між ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не відновлено».

У Вимозі державного виконавця від 30.06.2022 №4378/19.15-29/3/2022 вимагається «Виконати рішення суду в 10-ти денний термін з дня отримання вимоги, а саме повернути паркан та попередні межі між земельними ділянками ОСОБА_5 та ділянкою ОСОБА_4 , визначені у технічній документації. Відновити стан зазначених належних ОСОБА_5 земельних ділянок».

5 липня 2022 скаржник ознайомилася із справою по виконавчому листу Радомишльського суду № 2-18/2011 та дізналася, що ухвалою Радомишльського районного суду від 26.11.2021 (номер провадження 6/289/46/21), було замінено сторону виконавчого провадження у справі 2-18/2011, яке вже було закінчене.

На підставі ухвали суду начальником Радомишльського ВДВС у Житомирському районі винесено постанову про перевірку законності виконавчого провадження від 03.12.2021 року. За результатами перевірки старшим державним виконавцем Радомишльського ВДВС у Житомирському районі винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 40560330 від 03.12.2021 року та постанова про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 40560330 від 03.12.2021 року, а саме про закінчення даного виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника.

Скаржник вважає, що відновлення виконавчого провадження відбулось, безпідставно, із порушенням вимог законодавства, а тому просить визнати дані постанови протиправними та скасувати. Також додатково просить скасувати вимогу державного виконавця про виконання рішення суду від 10.06.2022 року.

Зважаючи на викладені обставини вважає дії виконавчої служби Радомишльського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконними, необґрунтованими та такими, що вчинені з порушеннями вимог закону.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просить скаргу розглянути без її участі на підставі наявних матеріалів, скаргу підтримує.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглянути скаргу без участі їх представника. Надали до суду для огляду матеріали виконавчого провадження.

Враховуючи, що учасники справи у письмовому вигляді просили розглянути скаргу без їх участі, тому суд вважає можливим розглянути скаргу без їх участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно ст.. 75 Закону України «Про виконавче провадження» разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 342/158/17 зазначається, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що 29.06.2022 Старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. за участю понятих складено Акту державного виконавця у виконавчому провадженні ВП 40560330. Згідно акту встановлено, що за місцем знаходження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , де проживає відповідач ОСОБА_1 була за місцем проживання відсутня. Паркан та попередні межі між ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не відновлено».

В даному акті підписи понятих відсутні та державним виконавцем зроблено запис про те, що особи, які були запрошені для участі у проведенні виконавчих дій від підпису та повідомлення свої прізвищ, імен і по батькові відмовились.

З вище наведеного вбачається, що державний виконавець при складенні оскаржуваного акту не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки за відсутності боржника належним чином не залучив до проведення виконавчих дій понятих, як цього вимагає Закон. Поняті не засвідчили факт, зміст і результати виконавчих дій.

Таким чином, вказаним актом не зафіксовано невиконання скаржником рішення суду, а лише констатовано відсутність боржника по місцю проживання.

На підставі зазначеного акту від 29.06.2022 року, Старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. винесено Постанову від 30.06.2022 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 , за невиконання вимог державного виконавця у виконавчому провадженні 40560330.

Отже, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 30.06.2022 винесена державним виконавцем за відсутності належно зафіксованих доказів невиконання без поважних причин боржником ОСОБА_1 постанови державного виконавця про виконання судового рішення та підлягає скасуванню.

В той же час акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень і не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені державним чи контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами спірних правовідносин, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення державного чи контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб відповідного органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

За таких обставин, вимоги про скасування акту державного виконавця задоволенню не підлягають.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження за номером 40560330 було закрите Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2021 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 .

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною першою статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як уже зазначалося, згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року N 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Радомишльського районного суду від 26.11.2021 (номер провадження 6/289/46/21) було замінено сторону виконавчого провадження у справі 2-18/2011, а саме боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що скаржник була учасником справи, у якій вирішувалось питання про заміну сторони виконавчого провадження, про що зазначено в ухвалі.

Зазначена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження є чинною та не скасованою.

На підставі даної ухвали суду, начальником Радомишльського ВДВС у Житомирському районі винесено постанову про перевірку законності виконавчого провадження від 03.12.2021 року, за наслідками якої скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження.

За результатами перевірки старшим державним виконавцем Радомишльського ВДВС у Житомирському районі винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 40560330 від 03.12.2021 року та постанова про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні № 40560330 від 03.12.2021 року, а саме про закінчення даного виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника.

Доказів виконання рішення суду, в тому числі і висновків спеціалізованих землевпорядних організацій суду не надано.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.

З тих самих підстав суд відмовляє у визнанні незаконними та скасуванні Вимоги державного виконавця від 10.06.2022 №3644/19.15 29/3/2022 та від 30.06.2022 № 4378/19.15-29/3/2022 про виконання судового рішення у даному виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати неправомірною та скасувати Постанову Старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ластовецької О.А. від 30.06.2022 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 , за невиконання вимог державного виконавця у виконавчому провадженні № 40560330.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Мельник