Дата документу 22.07.2022
Справа № 334/1796/22
Провадження № 2/334/2050/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Коломаренко К.А., при секретарі Фарзаєвій К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2022 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 01.07.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01.07.2006 року складено відповідний актовий запис №228, Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 липня 2006 року. У шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2007 року. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, різних поглядів на побут, життя та сімейні цінності, в результаті чого було втрачено відчуття любові та підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені, носить формальний характер. Вважає збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя та дитини. Просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 02.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 08.06.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. 30.06.2022 року до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 01.07.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 288, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина ОСОБА_3 , про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Подружжя не підтримує шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер.

Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з несумісністю характерів, різних поглядів на побут, життя та сімейні цінності.

Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Спору про розподіл спільного нажитого майна та про місце проживання дитини між сторонами немає.

Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові та підтримки. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачено почуття любові та підтримки, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст. 235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається.

Статтею 295 ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 », яке було отримано внаслідок державної реєстрації шлюбу 01 липня 2006 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Крім того, відповідач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 496,20 грн.

Враховуючи той факт, що у справі рішенням суду позовні вимоги задоволено, стороною позивача подано докази на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку із сплатою судового збору, відповідач не заперечував у частині стягнення судового збору на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76,77,81,141,259,263-265,268,273,280-283,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 288 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496 грн. 20 коп.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Коломаренко К. А.