Провадження номер 2/741/258/22
Єдиний унікальний номер 741/44/22
РІШЕННЯ

іменем України

19 липня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання в порядку спадкування права на завершення процедури приватизації земельних ділянок та одержання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Кірова, що знаходиться на території Носівської міської ради Чернігівської області площею 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало йому на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293954, виданого на підставі рішення Носівської РДА від 01 липня 1996 року № 155, Носівською РДА 19 серпня 1997 року, зареєстрованого 03 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 434. Спадщину прийняли як спадкоємці першої черги за законом його дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які 04 листопада 2003 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката серії ЧН № 0293954 належало ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 . На підставі розпоряджень голови Носівської РДА від 24 грудня 2009 року № 355 та від 15 травня 2010 року № 153 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 21 квітня 2011 року було видано взамін спадкового сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293954 державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 602407 площею 3,7903 га, кадастровий номер :02:003:0653 та серія ЯЖ № 603268 площею 0,4468 га кадастровий номер :02:003:1592 в рівних частинах по 1/2.

У 2018 році ОСОБА_2 на свою 1/2 частини земельних ділянок виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), виділила в натурі свої земельні ділянки та присвоїла їм нові кадастрові номери. Дана технічна документація була затверджена розпорядженням Носівської РДА, та було зареєстровано право власності на дані земельні ділянки за ОСОБА_2 . А кадастрові номери згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 602407 площею 3,7903 га з кадастровим номером :02:003:0653 та ЯЖ № 603268 площею 0,4468 га кадастровий номер :02:003:1592 були видалені в архів.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається із 1/2 частини земельних ділянок згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 602407 площею 3,7903 та ЯЖ № 603268 площею 0,4468 га, на які вже виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та присвоєні їм кадастрові номери: земельній ділянці площею 1,8951 га (рілля) :02:003:1992, земельній ділянці площею 0,2234 га (сіножаті) :02:003:1993, які знаходяться на території Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області, цільове призначення землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У вересні 2021 року позивач зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації права власності на дані земельні ділянки за померлою ОСОБА_4 . Державний реєстратор прийняв рішення про відмову в державній реєстрації права власності у зв`язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У жовтні 2021 року позивач зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бродського В.В. з метою оформлення спадкових прав на вищезазначене майно після померлої матері. Нотаріус роз`яснив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Оскільки за життя ОСОБА_4 мала право та розпочала приватизацію земельних ділянок площею 1,8951 га та 0,2234 га, то позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 право на завершення приватизації земельних ділянок площами 1,8951 га, кадастровий номер :02:003:1992, та площею 0,2234 га, кадастровий номер :02:003:1993, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на ім`я позивача.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 115).

У підготовче судове засідання представник відповідача не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій зазначила, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просила розгляд справи проводити без участі представника міської ради (а. с. 116).

У підготовче судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року ОСОБА_3 видано сертифікат серії ЧН № 0293954 на право на земельну частку (пай), згідно з яким йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 3 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 434. 05 листопада 2003 року до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) внесено зміни, а саме: на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 жовтня 2003 року ВАР № 711397 право на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів передано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а. с. 8-11), що підтверджується копію відповідного сертифіката (а. с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Гринь Л.А. 04 листопада 2003 року, після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями права на земельну частку (пай) розміром 5,62 га члена КСП ім. Кірова, належного померлому ОСОБА_3 на підставі сертифіката ЧН № 0293954, є в рівних частинах дочка ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11).

Судом установлено, що на підставі розпоряджень голови Носівської РДА від 24 грудня 2009 року № 355 та від 15 травня 2010 року № 153 ОСОБА_2 21 квітня 2011 року було видано взамін спадкового сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293954 державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 602407 площею 3,7903 га кадастровий номер :02:003:0653 та серія ЯЖ № 603268 площею 0,4468 га кадастровий номер :02:003:1592, співвласниками земельних ділянок у державних актах указано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (по 1/2 частини) (а. с. 7, 8).

Тобто державні акти на земельні ділянки ЯЖ № 602407 та ЯЖ № 603268 видані вже після смерті ОСОБА_4 .

Судом також установлено, що у 2018 році ОСОБА_2 на свою 1/2 частини земельних ділянок виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), виділила в натурі свої земельні ділянки, яким присвоєно нові кадастрові номери: земельна ділянка площею 1,8951 га (рілля), кадастровий номер :02:003:1991 та земельна ділянка площею 0,2234 га (сіножаті), кадастровий номер :02:003:1994. Дана технічна документація була затверджена розпорядженням Носівської РДА Чернігівської області від 20 серпня 2018 року № 422, за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на дані земельні ділянки. Ці обставини підтверджуються копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2019 року (а. с. 9, 10). Судом також встановлено, що в результаті поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0653 площею 3,7903 га та :02:003:1592 площею 0,4468, крім вищевказаних земельних ділянок, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 , утворилося ще дві земельні ділянки площею 1,8951 га, кадастровий номер :02:003:1992 та 0,2234 га, кадастровий номер :02:003:1993, право власності на які залишається незареєстрованим, що підтверджується копіями витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 червня 2021 року (а. с. 16-18, 19-21), інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10 січня 2022 року (а. с. 22, 23).

У зв`язку з поділом земельних ділянок кадастрові номери згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки серія ЯЖ № 602407 площею 3,7903 га, кадастровий номер :02:003:0653 та ЯЖ № 603268 площею 0,4468 га кадастровий номер :02:003:1592 були видалені в архів.

Як зазначалося вище, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки, на ці земельні ділянки за життя ОСОБА_4 відповідно до вимог законодавства України розпочала процес приватизації, але за життя не отримала державних актів на них та не зареєструвала свого права власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 112) та матеріалами спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 (а. с. 52-108). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а. с. 14), копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що до майна померлої ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В. заведено спадкову справу за № 13-2021.

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 13-2021 (а. с. 52-108) убачається, що позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бродського В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 3,7903 га, кадастровий номер :02:003:0653, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Однак, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не подано витяг з Державного земельного кадастру про зазначену земельну ділянку. Відповідно до відомостей з ДЗК кадастровий номер :02:003:0653 не знайдено. У Національній кадастровій системі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0653 не знайдено. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформація щодо реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за спадкодавцем ОСОБА_4 відсутня, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Бродського В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 115/02-31 від 27 жовтня 2021 року (а. с. 28).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У вересні 2021 року позивач зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:1992 та :02:003:1993 за померлою ОСОБА_4 . Державний реєстратор прийняв рішення про відмову в державній реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:1992 та :02:003:1993. Державний реєстратор відмовив позивачеві у зв`язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а. с. 26, 27).

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Отже, це право переходить у спадок її спадкоємиці ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

А, отже, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст. ст. 142, 248, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання в порядку спадкування права на завершення процедури приватизації земельних ділянок та одержання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право на завершення приватизації земельних ділянок площею 1,8951 га, кадастровий номер :02:003:1992, та площею 0,2234 га, кадастровий номер :02:003:1993, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на ім`я ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19 липня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА