Провадження № 2/470/60/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом по трансмісії,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2022 року до Березнегуватського районного суду з Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом по трансмісії. В позовній заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої вона отримала спадщину за заповітом. Під час оформлення спадкових прав дізналася, що на бабусю був складений заповіт ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за три місяці до смерті ОСОБА_2 . Нотаріусом ій було роз`яснено, що за життя ОСОБА_2 за оформлення спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 не зверталась. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, по спадковій трансмісії після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 10,42 га, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватської ОТГ Миколаївської області.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року первісного відповідача Херсонську міську раду було замінено належним відповідачем Березнегуватською селищною радою Миколаївської області.

Позивачка та її представник адвокат Рева С.Л. в судове засідання не з`явились, до суду направили заву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав до суду відповідну заяву ( а.с.99).

За положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

З матеріалів справи убачається, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М., зареєстрований в реєстрі за № 638, за яким усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,12 га, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер::03:000:0613, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 позивачці по справі, яка доводиться їй внучкою по лінії батька (а.с.49-51).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого того ж дня Корабельним районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8).

З копії спадкової справи №100/2020 зареєстрованої нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. убачається, що позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 та отримала 01 жовтня 2021 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1251 га, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. ОСОБА_4 чоловік померлої, від права на обов`язкову частку у спадщини та від виділу Ѕ частки майна, у спільній сумісній власності відмовився, про що свідчить його заява від 23 грудня 2020 року ( а.с.41-77).

Під час встановлення обсягу спадково майна було виявлено, що 27 листопада 2006 року ОСОБА_3 , уродженцем та мешканцем с.Калуга Березнегуватського району Миколаївської області було складено заповіт, посвідчений секретарем Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 285, за яким земельну ділянку розміром 10,42 га на території Калузької сільської ради Миколаївської області він заповідав ОСОБА_2 (а.с.11). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 22 лютого 2022 року № 9-14-0.61-967/2-22 земельна ділянка площею 10,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV- МК№010027 виданого 28 грудня 2001 року на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Калузької сільської ради народних депутатів від 19 грудня 2001 року № 2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2248 ( а.с.80-81).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 12 серпня 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ( а.с.12).

За інформацією завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 15.02.2022 року за № 75/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.38).

Разом з тим, нотаріусом позивачці було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 10,42 га, розташовану на території Калузької сільської ради Миколаївської області, належну ОСОБА_3 , яку він на випадок смерті заповідав ОСОБА_2 , через те, що вона за життя не зверталася до нотаріуса за оформленням права власності в порядку спадкування за заповітом та не отримувала свідоцтва про право власності на зазначене майно (а.с.77).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти(трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців - трансміссарів (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За статтею1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Тобто від спадкоємця-трансмітента до спадкоємця-трансмісара має перейти вся спадкова маса, яка йому належала на момент відкриття спадщини. Сюди відноситься також майно, яке він міг отримати за першим спадкодавцем, хоча й не встиг прийняти спадщину, і в спадок переходять не самі конкретні речі, а право на їх спадкування, яким можна скористатися або ні.

З огляду на те, що ОСОБА_2 як спадкоємиця за заповітом, померла після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та не встигла її прийняти, суд доходить висновку про те, що право на прийняття належної їй за заповітом спадщини перейшло до її спадкоємиці (спадкова трансмісія) ОСОБА_1 , за заявою якої і відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 . Позивачка у шестимісячний строк після смерті бабусі ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідно до неї, у відповідності до абзацу першого статті 1276 ЦК України, перейшло право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , таким правом вона скористалась, подавши заяву нотаріусу з дотриманням строків на прийняття спадщини, встановлених частиною першою статті 1270 та статтею 1276 ЦК України.

З огляду на те, що позивачка скористалась правом на прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , у тому числі і тієї, яку остання не встигла прийняти після смерті ОСОБА_3 , оскільки до неї перейшло її право на прийняття спадщини за заповітом, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину як після смерті ОСОБА_2 так і в порядку спадкової трансмісії.

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розділу 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України.

Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса позивачка відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернулася до суду за захистом порушеного права, інших спадкоємців які б на час розгляду справи прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом по трансмісії - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по спадковій трансмісії право власності на земельну ділянку площею 10.42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала ОСОБА_3 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV - МК №010027 виданого 28 грудня 2001 року на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Калузької сільської ради народних депутатів від 19 грудня 2001 року № 2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2248.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: Рева Світлана Леонідівна - адреса місця здійснення адвокатської діяльності: індекс 73000, вул. Маяковського 22 оф 6 м.Херсон.

Відповідач: Березнегуватська селищна рада - адреса місцезнаходження: 56203, Соборно - Миколаївська площа, 10 смт.Березнегувате Баштанський район Миколаївська область, .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 08 червня 2022 року.