Ухвала

судового засідання

22.07.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., за участю секретаря судового засідання Савченко А.К., вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галушки В.В. про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/6333/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа №465/6333/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В черговому судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Галушкою В.В. подано заяву про відвід головуючому судді Кузю В.Я. від розгляду цивільної справи. Заяву мотивує тим, що поведінка судді Кузя В.Я. під час розгляду справи є однобічною, послідовно - упередженою до сторони позивача, що виразилося зокрема у перешкоджанні реалізації процесуальних прав, а тому суддя підлягає відводу в порядку п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст заяви про відвід судді та заслухавши думку учасників судового процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У своїй заяві про відвід адвокат Галушка В.В. покликається, зокрема, на те, що 19.07.2022р. суддею Кузем В.Я. відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказв, а відтак головуючий в черговий раз порушив принцив змагальності сторін.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Суд вважає встановленим, що головуючий у справі, в провадженні якого перебуває цивільна справа після скасування заочного рішення, здійснює розгляд справи на стадії судового розгляду, вирішуючи процесуальні питання в порядку, передбаченому главою 6 ЦПК України "Розгляд справи по суті".

Ч.2 ст.214 ЦПК України визначено, що головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненням головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галушки В.В. про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/6333/20 слід відмовити, зважаючи на те, що обставини викладені в заяві про відвід свідчать про незгоду представника позивача з процесуальними рішеннями головуючого в ході вирішення питань в процесі судового розгляду справи по суті.

Відтак, в порушення вимог ЦПК України, заявлений представником позивача відвід головуючому судді, є необгрунтованим та невмотивованим.

В матеріалах справи відсутні будь - які відомості, які свідчать про таку поведінку головуючого судді, яка вказує на упередження, необ"єктивність чи небезсторонність при розгляді справи.

Жодних обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи упередженості головуючого судді при розгляді справи заявником не наведено.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галушки В.В. про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/6333/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Розгляд справи перенести на 02.08.2022р. на 11 год. 30 хв.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь