Справа № 131/1491/19
Провадження № 2/131/31/2022
13.07.2022 м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Балтака Д.О.
розглянувши в судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,-
У листопаді 2019 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Позивач, зазначила, що своє спілкування з відповідачем вони припинили ще 27 березня 2018 року та про народження доньки йому було повідомлено в телефонному режимі, однак до пологового будинку останній не з`явився та в подальшому жодного разу не бачив доньки та наразі так і не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неї, не займається її вихованням, не відвідує, не цікавиться її життям, а також не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому на підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року суддею Олексієнком О.Ю. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Оскільки, суддя Олексієнко О.Ю. призначений на посаду судді Указом Президента України №321/2016 від 01.08.2016 року "Про призначення суддів" терміном на п`ять років, 01.08.2021 року він виключений з автоматизованого розподілу справ між суддями у зв`язку з закінченням терміну повноважень, тому, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Іллінецького районного суду Вінницької області від 03.09.2021 р. головуючим суддею визначено суддю Балтака Д.О.
26 листопада 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у змісті якою зазначено, що серед підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 позивач вказує, що відповідач після народження ІНФОРМАЦІЯ_3 їх спільної дитини ОСОБА_3 в пологовий будинок не з`явився, дитину з пологового будинку не забрав, свідомо і умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, зовсім не бере участі у її вихованні, злісно ухилявся та ухиляється від сплати аліментів, визначеного рішенням суду, зовсім не виявляє інтересу до дитини та побачень із нею. Зазначені обставини відповідач та його представник важають безпідставними, оскільки позивач не зазначає про те, що неодноразово ОСОБА_2 приїздив за її місцем проживання, щоб мати контакт із дитиною, однак позивач із матір`ю ОСОБА_4 до сьогодні чинять перешкоди у побаченні його з донькою. Окрім того відповідач зазначає, що любить доньку і не відмовляється дбати про неї, має бажання безперешкодно бачитись та спілкуватись із нею, тому звернувся із заявою про визначення графіку побачень із донькою до служби у справах дітей виконкому Дашівської селищної ради.
Окрім того, відповідач та його представник вказують що ОСОБА_2 не мав наміру ухилятися від погашення заборгованості по сплаті аліментів сплачуючи їх регулярно, однак не в повному обсязі. Наявна заборгованість виникла не з його вини, так як офіційно ОСОБА_2 не працює з 30.09.2020 року, що підтверджується записом у його трудовій книжці НОМЕР_1 , має нерегулярний, мінливий дохід, а також на сьогодні у відповідача інша сім`я, він уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 і від даного шлюбу у відповідача 2 неповнолітні дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наявність інших утриманців і не дає можливості відповідачу сплачувати аліменти в повному обсязі.
Представник відповідача зазначає, що у висновку органу опіки та піклування Дашівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається однобічність при винесенні рішення, оскільки висновок побудований лише на свідченнях (показах) позивача ОСОБА_1 , при цьому думка батька - відповідача ОСОБА_2 , який заперечував підстави позбавлення його батьківських прав при винесенні висновку враховані не були. Окрім того згідно Довідки - характеристики та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання ОСОБА_2 , останній характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, з сусідами підтримує добросусідські відносини, компроментуючих матеріалів селищна рада не має. ОСОБА_2 постійно працює та шукає шляхи заробітку, щоб утримувати свою сім`ю, в тому числі малолітню доньку ОСОБА_3 .
09 лютого 2022 року представником позивача до суду надіслано відповідь на відзив, у у змісті якої зазначеноє, що відповідач у своєму запереченні зазначає, що він неодноразово намагався контактувати зі своєю донькою, однак позивачка чинила йому перешкоди у побаченнях із дитиною та його бажання визначити графік побачення із донькою відповідач підтверджує відповідною заявою, датованою 15.11,2021 року адресованою службі у справах дітей Дашівської селищної ради. Представник позивача звертає на те, що за період судових засідань на протязі двох років відповідач жодного разу не надав докази того, що йому чинять відповідні перешкоди у спілкуванні з дитиною, жодного разу аж до 15.11.2021 року не звертався до відповідних органів із метою врегулювання даного питання, що свідчить про його байдуже ставлення до долі дитини та його абсолютну відсутність у її житті з моменту народження до листопада 2021 року. Цей факт Відповідач сам же визнає, додаючи свою заяву про визначення графіку лише у листопаді 2021 року.
Відповідно до довідок органу ДВС Відповідачем також підтверджено наявність заборгованості по сплаті аліментів, посилання на наявність іншої сім`ї, дитини та відсутність заробітку є підставами для звернення відповідача із позовом про зміну розміру аліментів, але жодним чином не спростовує факт неповноцінного виконання свого обов`язку по утриманню доньки. Окрім того, надані відповідачем довідки - характеристики за місцем його проживання, які характеризують його лише із позитивної сторони не відповідають дійсності так, як і відсутність компрометуючих матеріалів, адже у вільному доступі до сайту «Судової системи» є реєстр справ та відповідних по них рішень, які характеризують особу відповідача з негативної сторони, а саме: справа №127/3902/18 - вирок Вінницького міського суду про визнання Відповідача винним за ч.2 ст. 186 КК України; справа №131/225/17 - постанова про притягнення Відповідача до адміністратиянпї відповідальності за ст. 173 КУпАП; справа №131/1305/19 - постанова про притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності за ст, 173 КУпАП також відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за прострочку по сплаті аліментів, на підставі зазначеного представник позивача вважає, що заперечення Відповідача жодним чином не спростовують жодної із підстав позбавлення його батьківських прав на які посилається позивач, адже відповідно до статті 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав якщо він не забрав дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я і протягом 6 місяців не виявляв щодо неї батьківського піклування (без поважної причини) та ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини., тому просить позов задовольнити у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Діденко Н.П. в судове засідання не з`явилилися, проте подали до суду заяву, якою свої позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити та не заперечують щодо винесення заочного рішення.
Представник органу опіки та піклування Дашівської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив в яким позов підтримує у повному обсязі та просить суд розгляду справу за відсутності останнього.
Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про розгляд справи судом за місцем проживання, не з`явився.
Враховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані Сімейним кодексом України.
Так, судом установлено, що 26 березня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області (а.с.11), який рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2020 р. у цивільній справі № 131/345/20 розірваний (а.с.106).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначеному шлюбі у сторін даної справі народилась спільна дитина - донька ОСОБА_3 про що у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницькій області 07 червня 2018 р. (а.с.12).
Зі змісту довідки виданої секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_9 від 30 жовтня 2019 року (а.с.8) ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із довідки виданої виконавчим комітетом Городоцької сільської ради № 520 від 29 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 участі у вихованні ОСОБА_3 не бере та довідкою виданою 07 лютого 2019 року № 65 підтверджується, що малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на повному утримання матері - ОСОБА_1 .
Згідно змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 затвердженого рішенням виконавчого комітету Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 28 травня 2021 р. № 91 орган опіки та піклування, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно доньки ОСОБА_3 21 ттравня 2018 року народження є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 71-73).
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовільнити з наступних підстав.
Змістом частини 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Положеннями статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із частинами 2, 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Змістом пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При цьому згідно роз`яснень, які містяться у пункту 16 даної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 р. передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до статті 6 Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм зловживань, відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (стаття 19 Конвенції).
При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
У статті 9 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 р. встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини 4 статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
Так, ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 р. (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Положеннями статі 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зібрані у справі докази свідчать про те, що відповідач, протягом тривалого часу не приділяє належної уваги розвитку своєї доньки та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не створює умов для отримання належної освіти, від матеріального забезпечення ухиляється натомість, установлено, що всі необхідні умови для належного фізичного та духовного розвитку дитини створено позивачем.
Така поведінка відповідача свідчить про умисність ухилення його від виконання вказаних обов`язків, оскільки відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідатиме інтересам дитини.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а отже є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 148, 150, 155, 164-166 СК України, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) грн. сплаченого нею судового збору.
Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя: