КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824//2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Мороз Н.В.

за участю: представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Оболонського районного суду м. Києва Белоконної І.В.,

у цивільній справі №756/18237/21 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві, про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказуючи, що в період часу з 02 березня 2003 року по 25 вересня 2013 року вона та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, перебуваючи в фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , однак в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у місті Хрустальний Луганської області. Померлий ОСОБА_3 є батьком її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте у свідоцтві про народження дитини особу батька було вказано на підставі ч.1 ст.135 СК України. Підставою для подачі даної заяви стала необхідність в оформленні та призначенні пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року ОСОБА_2 , було відмовлено у відкритті провадження за заявою про встановлення факту батьківства.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила суд скасувати ухвалу та передати її заяву на розгляд суду першої інстанції. Виходячи з порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вказуючи, що її звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є повторним. Перший раз залишаючи позовну заяву без руху, а в подальшому і повертаючи її, суд першої інстанції вказував на те, що нею до матеріалів не було долучено відмову органів Пенсійного фонду в призначенні пенсії, без чого неможливо розглянути справу в порядку окремого провадження. Отримавши в подальшому таку відповідь від Управління Пенсійного фонду вона надала її до суду, і за таких обставин, суд першої інстанції взагалі відмовив їй у відкритті провадження, але вже за наявності такої відповіді.

Сторони про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити в установленому законом порядку.

Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності їх представника.

Інші учасники справи будучи повідомленими про розгляд справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст.372 ЦПК України.

Суд першої інстанції приймаючи рішення щодо відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, виходив з того, що із поданої заявником заяви про встановлення факту батьківства та матеріалів доданих до неї, вбачається спір про право між заявником, органом Пенсійного фонду та спадкоємцями померлого. Відтак, вказана вимога не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачені випадки, у яких суд розглядає справи про встановлення факту.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження виходив з того, що з поданої заяви та додатків до неї вбачається спір про право між заявником, органом Пенсійного фонду та спадкоємцями померлого.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначені висновки суду є передчасними.

Так як, наданий до заяви про встановлення факту батьківства лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві адресований на ім`я заявника свідчить про те, що ОСОБА_2 було надано роз`яснення на її звернення щодо порядку та підстав призначення пенсії по втраті годувальника. Висловлена рекомендація по зверненню для визначення права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника до органів Пенсійного фонду України.

При цьому сама заява ОСОБА_2 не містить зазначення в якості заінтересованих осіб спадкоємців померлого ОСОБА_3 , не було визначено коло спадкоємців і самим судом, відтак висновок суду першої інстанції про існування спору про право між заявником та спадкоємцями померлого є лише припущеннями суду. Так як матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування такого спору.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 379, 381-384,387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: