Єдиний унікальний № 243/756/22
Провадження № 2/243/971/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який обґрунтував тим, що 07 листопада 2021 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №67006999, яке відкрито на підставі виконавчого напису від 24 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 4139, про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 13135,93 грн.

Зазначає, що загальна сума, що підлягає стягненню складає 12285,93 грн. та 1228,59 грн. основної винагороди приватного виконавця, однак у виконавчому написі зазначена інша сума 13135,93 грн. Також зазначає, що він не укладав кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» та не посвідчував їх нотаріально. також вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначеної у виконавчому написі є безспірною. Таким чином, вчинюючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис від 24 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 4139, про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 13135,93 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до суду надав Відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог позивача з тих підстав, що нотаріусу для вчиненні виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оскаржуваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач в своєму позові не зазначив жодної обставин, які б свідчили про протилежне. Зазначає, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Також відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, які складають 5000,00 грн., оскільки вважає, що до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату у сумі 5000,00 грн.

Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. та приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, однак не надали суду пояснення стосовно вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 4139, відповідно до якого стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржником ОСОБА_2 .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 лютого 2020 року до 23 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 13135,93 грн., в тому числі:

-11635,93 грн. - заборгованість за кредитним договором №288353, укладеного 17 жовтня 2019 року між ТОВ «Бі Ел Мікрофінанс» та ОСОБА_2 (яка складається з простроченої заборгованості у розмірі 4944,45 грн. та заборгованості за відсотками та комісіями 6691,48 грн.);

- 1500,00 грн. - витрати за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис № 4139 виданий на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, а саме: кредитного договору, розрахунку суми заборгованості, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, копія довіреності представника з копією паспорту.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. № 67006999 від 24 березня 2021 року відкрито виконавче провадження за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса.

Спірним в цій справі є те, чи мав правові підстави приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчиняти виконавчий напис № 4139 від 24 березня 2021 року на підставі документів, поданих ТОВ «Вердикт Капітал».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року.

Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».)

Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який керуючись спірним актом буде вимушений вчинити виконавчий напис на підставі документів, що не є належними доказами безспірності заборгованості, та згодом стягнення майна чи коштів виконавчою службою на підставі такого виконавчого напису

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14.

В розумінні ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на 22.02.2017 року), постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 набрала законної сили в день проголошення, тобто 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, пункт 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку втратив чинність з 22 лютого 2017 року, а тому з цієї дати нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, на підставі кредитних договорів та виписок з рахунку боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно підпунктів 1.1.-1.3 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють безспірну заборгованість на підставі документів, затверджених Переліком, зазначений перелік документів є вичерпним, та у разі надання стягувачем документів не передбачених Переліком, нотаріус відмовляє у вчинені виконавчого напису, стягнення такої заборгованості повинно здійснюватися виключно на підставі рішення суду.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зверталося до приватного нотаріуса на підставі п. 2 Переліку, що підтверджується копію заяви, також до заяви додавалась копія розрахунку заборгованості позивача.

Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису № 4139 від 24 березня 2021 року, останній вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, тобто пункту, який втратив чинність з 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В, зареєстрованого в реєстрі за № 4139 від 24 березня 2021 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 13135,93 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідачем не доведено, що оскаржуваний напис був вчинений у відповідності до вимог закону або на підставі інших документів передбачених Переліком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання виконавчого напису № 4139 від 24 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1-3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Наведене також узгоджується з постановою Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Позивачем на підтвердження вимог про оплату правової допомоги надано не надано договору про надання юридичних послуг, укладеного між позивачем та адвокатом Неминущім Г.Л., пов`язаного зі справою, Акту здійснення розрахунку за надані послуги, а також доказів про оплату таких послуг, а лише надано Ордер на надання правової допомоги та копію Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю Неминущім Г.Л.

Таким чином, суд приймає до уваги посилання відповідача в клопотанні про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу з тих підстав, що позивачем та його адвокатом не надано доказів суми витрат у розмірі 5000,00 грн. які позивач поніс звертаючись до правника з приводу надання йому допомоги, пов`язаного зі справою.

Таким чином вимоги позивача щодо компенсації йому витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 4139 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 13135,93 грн.

Стягнути з до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

У задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва