06.01.2022 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/19/22
Провадження № 2-з/644/6/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2022 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта Державна нотаріальна контора Індустріального району м. Харкова про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадщину.

Одночасно з пред`явленням позову до суду, позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, в якому просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що в позовній заяві зазначено, що донька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та прийняла її. Так як під час судового розгляду, спадкоємець може розпорядитися спірним майном, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Разом з тим, форма та зміст заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись зі змістом заяви, суд приходить до висновку про необхідність її повернення заявнику з наступних підстав.

В поданій до суду заяві про забезпечення позову відсутні відомості щодо обґрунтування необхідності вказаного виду забезпечення позову, пропозиції щодо зустрічного забезпечення чи їх відсутність.

Заявниця просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на відчуження квартири АДРЕСА_1 , проте в позовній заяві посилається на квартиру АДРЕСА_2 .

Заява про забезпечення позову не містить інформацію про власника спірної квартири по АДРЕСА_3 , натомість як видно з копії рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради від 24.10.2010 року № 246/3, яка додана до позовної заяви, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 , оскільки ч. 3 ст. 150 ЦПК України наголошує на тому, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявниця не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза того, що донька ОСОБА_3 , як спадкоємець може розпорядитися спірним майном- квартирою, яка не є предметом позову, вказане є припущенням, оскільки нічим не підтверджується, заявником не обґрунтовано та не наведено обставин того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом якого вона звернулася до суду.

Зважаючи на наведене, заяву подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а тому на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151- 153 ЦПК України- суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя: О.В. Глібко