Справа № 274/7025/21 Провадження № 2/0274/123/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
27.07.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 р. по листопад 2021 р. включно у розмірі 4 084,04 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 нерегулярно сплачував аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2007 р., а у 2021 р. не сплачував їх взагалі.
ОСОБА_2 позов визнав, про що подав заяву від 27.07.2022 р.
Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2007 р. у справі № 2-229/07 було вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.08.2006 р. і до повноліття сина, рішення набрало законної сили 28.03.2007 р. (а. с. 8).
ОСОБА_2 зазначені аліменти в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.07.2021 р. виникла заборгованість у розмірі 62 939,63 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 13.07.2021 р. № 12/10701416, складеним Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) (а. с. 11).
З довідки-розрахунку також вбачається, що за січень по червень 2021 р. включно ОСОБА_2 аліментів у будь-якому розмірі взагалі не сплатив.
Зі змісту позовної заяви випливає, що не були сплачені і аліменти за липень по листопад 2021 р. включно, проти чого ОСОБА_2 не заперечив.
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини, а, як вказано вище, визнав позов.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За розрахунком, здійсненим ОСОБА_1 , розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 р. по листопад 2021 р. включно становить 4 084,04 грн.
Суд зазначає, що вказаний розрахунок є помилковим, а наведений у ньому розмір неустойки (пені) є меншим, ніж має бути, зважаючи на положення частини першої статті 196 Сімейного кодексу України.
Разом з тим, Суд, керуючись частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках), не має права вийти за межі позовних вимог.
При цьому 100% заборгованості за період з січня по червень 2021 р., зважаючи на довідку-розрахунок від 13.07.2021 р. № 12/10701416, складений Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), становить 13 458,00 грн., а за період з січня по листопад 2021 р. включно ще більшим, проте Суд позбавлений можливості його встановити.
Тобто неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 084,04 грн. може бути стягнута, оскільки не перевищує 100% заборгованості на період з січня по листопад 2021 р. включно.
Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи, а, як зазначало вище, позов визнав, що вказує на те, що його матеріальний та сімейний стан дозволяє йому сплатити неустойку (пеню) у розмірі, у якому просить ОСОБА_1 4 084,04 грн.
Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, визнання ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак, зважаючи на статтю 206 Цивільного процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору у розмірі 454,00 грн.
Керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 р. по листопад 2021 р. включно у розмірі 4 084,04 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Корбут