Справа № 190/1700/21
Провадження №2/190/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кудрявцевої Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.,

розглянувши в м.П`ятихатки у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Трепшина К.О. звернулася до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

25.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 498-216, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 55 900 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту 24.02.2025 року. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором,у зв`язку з чим станом на 08.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 61202,11грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача утворену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач та/або AT «Ощадбанк» та/або Банк) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 та/або Відповідач та/або Позичальник) укладено договір про споживчий кредит №498-216 (далі - Кредитний договір), на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у визначеному Кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно із п. 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 55 900,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту 24.02.2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних.

Згідно із п. 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно п. 1.1.12 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий в Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

За змістом пункту 3.1.1. Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту):

3.1.1.1 сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 2 795 грн. протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору.

3.1.1.2 Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів ( в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку.

Згідно із п. 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 931,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 25 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з березня 2020.

За умовами п. 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Кредитного договору.

Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Отже, за Кредитним договором виникли зобов`язання:

- Банку - надати Позичальнику кредит у розмірі встановленому Кредитним договором;

- Позичальника - повернути отримані кредитні кошти в встановлений строк, сплачувати проценти, а також штрафні санкції (у випадку їх наявності).

Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором.

В той же час, Позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів.

У відповідності умов Кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання Позичальником будь - якого зобов`язання визначеного Кредитним договором, Банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.9.3.2. Кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (утому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів (п.3.10.2.2. Кредитного договору).

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-111 зі змінами та доповненнями, банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як зазначалось вище та всупереч вищенаведеному, Відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення простроченої заборгованості.

В свою чергу, в підпункті 4.2.1 Кредитного договору Позивач та Відповідач домовились, що Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору.

Пункт 4.2.2 Кредитного договору встановлює право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів закону, Позивач має право достроково стягнути з Відповідача всю суму заборгованості за Кредитним договором по кредиту, процентах та пені в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відносно правової природи стягнення трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України слід зазначити, що вказана норма застосовується як наслідок неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання та не застосовується при стягненні процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, які визначені положеннями статей 536, 1048, 1056-1 ЦК України. Таким чином, правомірне та неправомірне користування грошовими коштами позичальником, а відтак стягнення процентів за правомірне (ст.ст. 536, 1048, 1056-1 ЦК України) та неправомірне (ст. 625 ЦК України) користування - не є тотожними поняттями і регулюються різними нормами ЦК.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року за наслідком розгляду справи №910/10156/17 сформулювала висновок, яким розмежувала наслідки правомірного та неправомірного користування чужими грошовими коштами: "Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством, зокрема, ч.1 ст.1048 ЦК України. Разом із тим, наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 08.11.2021 року розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить - 61202,11 грн. і складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 48446,64 грн., процентів за користування кредитом - 6569,61 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -1379,32 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом- 194,86 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 4033,18 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом- 578,50 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, з урахуванням заборгованості за кредитом, відсотками, 3% річних та інфляційними втратами, яка підлягає стягненню з відповідача складає 61202,11 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Державний ощадний банк України».

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит №498-216 від 02.02.2020 року у розмірі 61202,11 грн.

Крім того, відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610-612, 625, 629, ч. 1 ст. 1049, ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 95, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит №498-216 від 25.02.2020 року в сумі 61202 (шістдесят одна тисяча двісті дві) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (вул.Госпітальна, 12-Г, м.Київ, 01001, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 .

Суддя Ю.В.Кудрявцева