Провадження № 22-ц/802/741/22 Категорія: 39 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 грудня 2019 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає розміру, встановленому Тарифами банку.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, заборгованості не погашав, унаслідок чого станом на 26 вересня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 60 921 грн 34 коп., з них: 47 786 грн 61 коп. - заборгованість за кредитом; 13 134 грн 73 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Ураховуючи наведене, АТ «Акцент-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 вересня 2021 року у розмірі 60 921 грн 34 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2022 року позов АТ «Акцент-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 грудня 2019 року у розмірі 60 921 грн 34 коп., а також 2 270 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь банку судового збору скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позову банку та стягуючи на його користь з відповідача судовий збір у розмірі 2 270 грн, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що останній є інвалідом 2 групи і відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Тому вважає, що суд не мав передбачених законом підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк».

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подавав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржується лише в частині стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» судового збору, тому в іншій частині це рішення апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення судового збору, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 25 липня 2022 року - дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2022 року позов АТ «Акцент-Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 грудня 2019 року у розмірі 60 921 грн 34 коп., а також 2 270 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Водночас як вбачається з копії доданого до апеляційної скарги посвідчення серії НОМЕР_1 від 24 січня 2022 року, відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, як інвалід 2 групи, тому ухвалюючи рішення у цій справі у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав стягувати з нього на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат то з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як відповідач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2 групи, понесені позивачем судові витрати мали бути компенсовані за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, з огляду на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат не відповідає вимогам закону, тому з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, його необхідно скасувати в частині стягнення судового збору з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2022 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 270 гривень скасувати.

Компенсувати Акціонерному товариству «Акцент-Банк» понесені ним судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: