Справа № 454/2743/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/2536/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , поширену ОСОБА_2 інформацію, а саме:

-На сторінці користувача « ОСОБА_5 » соціальної мережі «Facebook» в пості від 21.09.2019 року, опублікованому о 12.00 год. з дописом під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

-На сторінці Інтернет-спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «Facebook» в пості від 21.09.2019 року, опублікованому о 12.10 год. та 13.10 год. з дописом «Увага шахраї!!! ОСОБА_6 з його мамою ОСОБА_7 затруднюють будівельників та не доплачують їм грошей. Всі хто постраждав від цих осіб прошу максимального розголосу, а хто ще там не був то вам туди не потрібно. Місця роботи с. Острів, ринок майдан павільйон 30 (тюлі штори).»;

-На сторінці Інтернет-спільноти «Оголошення Червонограда» в соціальній мережі «Facebook» в пості від 21.09.2019 року, опублікованому об 11.28 год. користувачем « ОСОБА_5 », з приводу того, що ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

-На сторінці Інтернет-спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в соціальній мережі «Facebook» в пості від 23.09.2019 року, опублікованому о 10.17 год. та 11.17 год. з дописом: «Увага увага увага аферисти ОСОБА_8 !!! ОСОБА_4 разом з його мамою ОСОБА_7 затруднюють будівельні бригади яким не платять гроші. Я попався на цей гачок 7 років тому. Після цього в них працювало ще багато людей».

Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати зазначену недостовірну інформацію тим самим чином, а саме шляхом розміщення резолютивної частини даного судового рішення в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача « ОСОБА_5 », на сторінці Інтернет-спільноти в соціальній мережі «Facebook» «Оголошення Червоноград, Сокаль, Соснівка» на сторінці Інтернет-спільноти в соціальній мережі «Facebook» «Оголошення Червонограда».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1114 грн. 18 коп. судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1056 грн. 55 коп. судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що суд першої інстанції відмовив їхній стороні у відкладенні розгляду справи та не дав можливості ознайомитись із позовною заявою та подати свої заперечення проти позову, не заслухав їхні пояснення по справі.

Стверджує, що він не має відношення до жодної із публікацій і вважає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження тієї обставини, що саме він поширив оспорювану інформацію.

На переконання апелянта, суд не дав належної правової оцінки доказам у справі, а самі висновки суду по суті вирішення даного спору апелянт вважає необґрунтованими.

Звертає увагу, що він не може бути відповідачем по справі, оскільки не поширював жодної недостовірної інформації, тому позов поданий до неналежного відповідача.

В судове засідання позивачі не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї.

Конституцією України (ст.34) також гарантується право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (п.1), беручи до уваги зазначені вище конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч.ч.4, 7 ст.277 ЦК).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з положеннями ст.277 ЦК України, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.18 названої вище постанови, обов`язок довести, що інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Отже, за змістом статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Судом встановлено, що інформацію, яку позивачі просять спростувати, становлять висловлювання про те, що позивачі є шахраями, брехунами, аферистами, не оплачують виконаних для них будівельних робіт.

Оспорювана позивачами інформація була поширена відповідачем у соціальній мережі Facebook.

Поширена відповідачем інформація є негативною для позивачів, оскільки нею стверджується про вчинення позивачами кримінально-караних діянь, порушень норм чинного законодавства, а також вчинення інших дій: порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття тощо.

Оспорювана позивачами інформація містить чіткі твердження про факти, тобто містить повідомлення про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності, а тому така інформація за своїми стилістичними ознаками не може вважатись оціночними судженнями, відтак, правильними є висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання цієї інформації недостовірною й такою, що підлягає спростуванню в порядку ст.277 ЦК України.

З огляду на викладене й характер поширюваної інформації, зокрема, те, що поширювач недостовірної інформації бажав максимального розголосу негативної інформації про позивачів за місцем їх проживання, вказуючи прізвища позивачів, їх фото та називаючи місце здійснення ними підприємницької діяльності (роздрібна торгівля на ринку), та настання несприятливих для них наслідків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування позивачам моральної шкоди, розмір якої за встановлених обставин справи відповідає вимогам розумності та справедливості.

Безпідставними є доводи апелянта про порушення судом процесуальних прав відповідача, оскільки справа тривалий час перебувала в провадженні суду і сторона відповідача неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 22 липня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич