справа №200/8736/17
провадження №2/932/405/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Киричок Л.А.,

представника позивача: Костогриз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, повернення безпідставно стягнутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати дії ПАТ «Дніпрогаз» по відключенню від газопостачання домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 протиправними;

- стягнути із ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти сумі 11 793,13 грн.;

- стягнути із ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_1 понесені збитки: в сумі 333 грн. за підключення, 350 за новий кран, 600 за два акти перевірки, а всього 1283 грн.

Також позивач просить стягнути судові витрати.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому належить право власності на будинки під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . На постачання газу до вказаних будинків ним укладено два окремих договори із відповідачем. Він користувався послугами відповідач та сплачував за них. 22.08.2016, приїхавши до дому, він виявив, що від труби газопостачання відрізано кран та кусок труби, подача газу до будинків припинена. Він звернувся до відповідача для підключення газопостачання та дізнався що на нього складено акт про самовільне підключення будинку під номером 83А від 24.06.2016 та два акти, №225в та 226в про самовільне підключення щодо обох будинків від 12.08.2016. Також він отримав два рахунки, за актом 225в на суму 9 188,90 грн., та за актом 226б 2 604,23 грн. З метою відновлення газопостачання він був змушений сплатити вказані рахунки, а також поніс витрати в сумі 1 283 грн. для відновлення газопостачання. Газопостачання було відновлено в жовтні 2016 року.

Позивач вважає, що відповідач незаконно склав акти про порушення, незаконно здійснив відключення будинків від газопостачання, сфальсифікував та сфабрикував документи про самовільне підключення, безпідставно отримав його грошові кошти.

Відповідачем подано відзив за яким, працівниками відповідача 21.04.2015 та 20.04.2016 було припинено газопостачання по АДРЕСА_2 , в тому числі й будинків під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . 12.08.2016 виявлено, що відключені 21.04.2015 та 20.04.2016 будинки під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 були самовільно підключені до газопостачання, про що складено акти під номерами 225в та 226в та згідно актів №1350, 1352 було припинено газопостачання таких будинків. Позивачу було нараховано за спожитий газ за граничними об`ємами споживання, по будинку АДРЕСА_1 з 12.02.2016 по 12.08.2016, по будинку АДРЕСА_1 з 20.04.2016 по 31.07.2016. Позивач сплатив відповідні суми.

У відповіді на відзив позивач вказує, що на актах про відключення газопостачання не вказано про присутність абонента, яким чином відбулося підключення, чи було та коли відновлено газопостачання, чому особовий рахунок позивача визначено як НОМЕР_1 , із актів незрозуміло, як відключення стосується приладів позивача.

Вказує, що відповідачі приховали, що 24.06.2018 відповідачем складено акт про самовільне підключення будинку АДРЕСА_1 до газопостачання за яким жодних санкцій до позивача не було застосовано.

Позивача не було проінформовано про причини та строки припинення газопостачання, що є обов`язковим при проведенні планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту.

На актах від 12.08.2016 відсутні підписи позивача, тому такі документи є сфабрикованими.

Також позивач вказує про заподіяння йому моральної шкоди проте не просить її стягнути. Крім того позивач просить стягнути витрати на правову допомогу, проте не вказує її розмір та не надає доказів на його підтвердження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви. Вказав, що як акти про відключення так і акти про самовільне підключення складені 12.08.2016 і незрозуміло які були складені першими.

Відповідачі явки представника в судове засідання не забезпечив. Неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи мотивовані воєнним станом, проте не містять конкретних обставин неможливості явки до суду. Тому такі клопотання суд вважає зловживанням процесуальним правом.

Обставини, встановлені судом.

Позивачем укладено із ВАТ «Дніпрогаз» договори на надання населенню послуг з газопостачання щодо будинків під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 25.09.2010 та 05.11.2014 відповідно.

Згідно актів відповідача від 21.04.2015 та від 20.04.2016 (із списками відключених будинків у яких вказано будинки позивача) від газопостачання було відключено будинок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відповідно. Позивачем не оскаржено рішень чи дій відповідача щодо такого відключення.

Працівниками відповідача складено акт про порушення від 24.06.2016 яким зафіксовано факт самовільного підключення будинку АДРЕСА_1 до газопостачання. Акт складено трьома працівниками відповідача В акті вказано про відмову від підпису позивачем, яка засвідчена підписом та штампом представника Квартального комітету Жовтневого райвиконкому.

Актами відповідача про порушення від 12.08.2016 №225-В та №226-В встановлено факт самовільного підключення до газопостачання будинків під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відповідно. Акти підписані трьома працівниками відповідача. В акті вказано про відмову від підпису позивачем, яка засвідчена підписом та штампом представника Квартального комітету Жовтневого райвиконкому.

12.08.2016 будинки під номерами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 було відключено від газопостачання, про що складено актами про припинення газопостачання під номерами 1350 та 1352 відповідно.

На підставі акту про порушення №225-В відповідечем складено акт-розрахунок за період з 12.02.2016 по 31.07.2016 на суму 9 188,90 грн.

На підставі акту про порушення №225-Б відповідечем складено акт-розрахунок за період з 20.04.2016 по 31.07.2016 на суму 2 604,23 грн.

В обох актах-розрахунках вказано про присутність на комісії позивача та про відмову ним від підпису.

На оплату актів-розрахунків відповідачем надано рахунки на оплату, які оплачені позивачем 08.09.2016 та 20.09.2016.

Відповідачем долучено також акти на включення газових приборів від 22.04.2016, 24.04.2015, 31.08.2015, які не стосуються будинків позивача.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про допит як свідків осіб, що складали акти про порушення, адже вважає належними доказами у даній справі відповідні акти про порушення та про припинення газопостачання. У з`ясуванні додаткових відомостей, що не передбачені такими актами, потреби суд не вбачає.

При зверненні до суду позивачем сплачено 640 грн. судового збору.

У даній справі інтереси позивача переставляв адвокат Завгородній А.М.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

За приписами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3).

Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц та від 04.062019 у справі №916/3156/17.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача».

Дані висновки можна застосувати і щодо даних відносин у сфері газопостачання, оскільки такі є подібними.

У постанові від 04.08.2021 у справі №334/5744/19 Верховний Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним акта про порушення, визнання незаконним рішення комісії з розгляду акту про порушення, визнання незаконним акта-розрахунку необлікованого об`єму природного газу і його вартості щодо споживача фактично стосуються оскарження рішення відповідача, який здійснив нарахування газопостачання. Отже заявлений позов є належним способом захисту прав та інтересів позивача, оскільки відповідачем покладено на споживача обов`язок щодо сплати донарахованого об`єму газу.

Відповідно до п.5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, в редакції чинні на час складення актів про порушення від 12.08.2016, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п. 7 вказаного вище розділу, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання.

При припиненні (відновленні) газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання, відмові в доступі до об`єкта споживача представникам Оператора ГРМ для припинення газопостачання, у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподіл природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

Висновки суду.

1. Щодо стягнення безпідставно отриманих 11 793,13 грн.

Підставою їх сплати є акти-розрахунки, складені відповідачем.

Доказів скасування таких актів позивач не надав, такі акти не є предметом оскарження в межах даного позову.

Тому підстави для сплати позивачем коштів існували та продовжують існувати.

Згідно висновків Верховного Суду, саме оскарження таких актів було б належним та ефективним способом захисту прав позивача щодо стягнення з нього грошових коштів.

Крім того, відповідачем долучено акти відключення будинків позивача від газопостачання 21.04.2015 та 20.04.2016. Позивач не оскаржує рішень чи дій відповідача щодо такого відключення. Доказів правомірного відновлення газопостачання у будинках позивача до 12.08.2016 не надано. Відтак вбачається, що виявлене 12.08.2016 підключення будинків позивача до газопостачання є самовільним.

Акти про порушення від 12.08.2016 підписані трьома працівниками відповідача та представником квартирного комітету, що відповідає пп.4 п 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Доводи позивача про фабрикування вказаних актів не доведені, зокрема вироку за ст.358 КК України чи жодного іншого доказу із цього приводу позивачем не надано.

2. Щодо визнання дій відповідача по відключенню будинків позивача від газопостачання протиправними.

Враховуючи встановлений факт самовільного відновлення позивачем газопостачання, дії відповідача по припиненню газопостачання шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи є правомірним.

Крім того, на даний час газопостачання відновлено, тому така вимога не є ефективним способом захисту адже не може відновити будь-яких прав позивача.

3. Щодо стягнення збитків в сумі 1 283 грн.

Враховуючи правомірність відключення будинків позивача від газопостачання шляхом механічного від`єднання газових мереж, враховуючи приписи п.7 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання має покладатися на позивача.

4. Складення акту про порушення за адресою: АДРЕСА_2 про самовільне підключення до газопостачання 24.06.2016 та незастосування по ньому санкцій до позивача не впливає на вказані вище висновки суду, не вказує на правомірність підключення до газопостачання та не свідчить про неправомірність висновків актів від 12.08.2016.

5. Щодо доводів представника позивача про складення 12.08.2016 як актів про порушення за самовільне підключення так і актів про відключення від газопостачання.

З цього приводу розуміння суду є наступним. Працівники відповідача, встановивши факт самовільного підключення до газопостачання склали акти про порушення, як того вимагає п.5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Одночасно було відключено самовільне газопостачання про що складено відповідні акти, як того вимагає п.7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Враховуючи усі наведені висновки суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають компенсації.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задовленні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, повернення безпідставно стягнутих коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення буде проголошено 08.07.2022.

Суддя: В.І. Цитульський