Справа №333/2707/22
Провадження №2-о/333/152/22
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника ОСОБА_3 , яка дії в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви обґрунтовують тим, що 21 вересня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_1 у пологовому будинку м. Сімферополь народила дитину сина ОСОБА_4 . При народженні дитини заявниці було видано виписний епікриз. У зв`язку з тим, що виписний епікриз, отриманий на території АР Крим зразка Російської Федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, на даний час батьки не можуть зареєструвати дитину в державному органі на території України, а також не мають можливості вивезти дитину на не окуповану територію України, де оформити закордонні документи за виїзд дитини за кордон (закордонний паспорт), щоб мати можливість реалізувати законні права дитини.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 1, ч.ч. 1 3 ст. 9, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року N 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" зазначає про те, що документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий закладом на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Так, в березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Тому зазначений вище виписний епікриз зразка Російської Федерації відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків, але підтверджує факт народження дитини на тимчасово окупованій території.

Заявники позбавлені можливості зареєструвати народження дитини, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих закладами (установами) на території непідконтрольній Україні.

Враховуючи, що у заявників немає можливості зареєструвати дитину в державному органі на території України, через те, що дитина народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про держану реєстрацію актів цивільного стану», тому заявники позбавлені можливості встановити факт народження своєї дитини у позасудовому порядку.

Заявники та представник заявників в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Заперечень по справі не мають.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

За змістом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я,документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації народження є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о).

Згідно з ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Судом встановлені наступні обставини.

Матір новонародженої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Алчевськ, Луганської області, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 виданого 25.09.2004 року Алчевським МВ УМВС України в Луганській області.

Батько новонародженої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Єнакієве, Донецької області, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 виданий 21.12.2007 року Єнакієвським МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до наданого виписного екіпризу виданого лікарем неонатологом ГБУЗ РК РЯБ ім.. Н.А. Семашко, м.Сімферополь, 07.04.2022 року о 15 годині 55 хвилин у громадянки України ОСОБА_1 , народилася дитина хлопчик.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають про те, що перебувають у зареєстрованому шлюбі. На підтвердження чого надано копію свідоцтва про укладення шлюбу.

Проте згідно з ч. 2, 3 ст. 9 ЗаконуУкраїни «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Аналіз вказаних положень законодавства вказує про те, що, починаючи з 20.02.2014, шлюби, зареєстровані на тимчасово окупованій території, та документи, видані на підтвердження такої реєстрації, на території України є недійсними. А тому, шлюби зареєстровані на тимчасово окупованій території, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя. Відтак подане свідоцтво не є допустимим доказом у справі.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть отримати свідоцтво про народження у відділ державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ встановленого зразка України.

Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини та проживання на території України

Відповідно до Розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Сімфорополь АР Крим, є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Разом з цим, відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), які ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, суд вважає за можливе взяти до уваги медичне свідоцтво про народження, надане заявниками, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Враховуючи, що заявники не можуть отримати від закладу охорони здоров`я, що створений за законодавством України, документ встановленої форми про народження та, відповідно, на його підставі зареєструвати народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 258, 265, 293, 315317, 319ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Алчевськ, Луганської області, дитини чоловічої статі ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сімферополь, АР Крим.

Зазначити в актовому записі про народження дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сімферополь, АР Крим, громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Алчевськ, Луганської області, - матір`ю дитини, та громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Єнакієве, Донецької області - батьком дитини.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.07.2022 року

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська