10.01.2022 Провадження № 2/425/49/22
Справа № 425/3183/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань - Чикунова Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якою просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , чим усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належним їй майном.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач просила розглянути справу без її участі. У випадку неявки відповідачів, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідачі у встановлений їм строк правом на подачу відзиву на позов не скористались.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Позиції учасників у справі.
Позиція позивача полягає в тому, що їй належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 23.10.2006 року. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з 2012 року, а відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі з 2015 року, а реєстрація місця проживання відповідачів у цій квартирі, заважає позивачу, як власнику вільно розпоряджатись та користуватись квартирою і тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування зазначеною квартирою.
Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали; були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилась без повідомлення причин. Позивач не заперечувала проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Встановлені судом обставини.
На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 жовтня 2006 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.16).
З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.10.2021 року, встановлено що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.20).
Проте, відповідно до актів про встановлення фактичного місця проживання від 12 жовтня 2021 року, складених в присутності сусідів-свідків ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), ОСОБА_2 у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2012 року, а ОСОБА_3 з 2015 року (а.с.18-19).
Зміст правовідносин учасників спору
Між позивачем та відповідачами виникли цивільні правовідносини у сфері права власності, в межах яких між ними виник спір щодо наявності у відповідачів, права користування квартирою у зв`язку з їх відсутністю понад одного року.
Оцінка суду щодо права.
Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Також положення частин перших статей 383 і 405 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) прямо встановлюють, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
При цьому житлове приміщення, яке члени сім`ї мають право займати визначається власником.
Отже, члени сім`ї власника квартири можуть отримати право користування ним від власника, який при цьому, може визначити конкретне житлове приміщення у квартирі якою можуть користуватись члени його сім`ї.
Однак згідно з положеннями частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Тож з огляду на те, що відповідачі продовжують бути зареєстрованими у квартирі розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , але позивачем доведена їх відсутність у квартирі без поважних причин понад один рік, а дані про наявність іншої домовленості між позивачем та відповідачами відсутні, і законом іншого не встановлено, відповідачів, як члена сім`ї позивача, слід визнати такими, що втратили право користування цією квартирою.
А тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ,шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43, 49, 133-142, 206, 211, 213, 217, 220-222, 244-248, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.С. Коваленко