Провадження № 2-н/234/3517/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю., розглянувши заяву Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

31.12.2021 року до Краматорського міського суду надійшла заява Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1 .

КВП Краматорський водоканал» в заяві про видачу судового наказу посилається на те, що боржник проживає у квартирі АДРЕСА_1 , та у неї перед КВП Краматорський водоканал» виникла заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.01.2022 року склала 16 189,89 грн.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал» заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 16 189,89 грн. та судовий збір.

Розглянувши надані матеріали, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Із заяви та доданих до неї документів, вбачається, що заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 16 189,89 грн., яка виникла станом на 01.01.2022 року, посилаючись на те, що позовна давність неодноразово переривалась боржником, останній раз у лютому 2020 року, це свідчить про перебіг позовної давності заново.

Як видно із наданих заявником Довідки по о/р №60688 за період з лютого 2009 року по квітень 2014 року, та Відомостей про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення по о/р № НОМЕР_1 за період з травня 2014 року по лютий 2021 року ( ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ) борг за надані послуги у сумі 16 189,89 грн. заявником фактично нараховано з лютого 2009 року, тобто з пропуском строку позовної давності визначеної законом.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року.

Таким чином, із поданих до заяви документів, вбачається пропуск заявником строку позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 16 189,89 грн., що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.163, 165, 166 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному виробничому підприємству «Краматорський водоканал» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 16 189,89 грн. з ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст.164 ч.2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко