04.01.22
Справа №635/8649/19
Провадження по справі №2/635/184/2021
У Х В А Л А

30 грудня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання Кондратенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання судового наказу таким,що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року стягнуто з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, неповнолітня донька, на утримання якої з неї стягнуто аліменти, починаючи з серпня 2008 року постійно мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини ОСОБА_1 дитиною ніколи не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав, спільно з дитиною не мешкає. За вказаних обставин заявник вважає, що наявні правові підстави для визнання судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року таким,що не підлягає виконанню.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду у судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, просила суд її задовольнити та визнати судовий наказ Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13 грудня 2019 року Харківським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили 13 грудня 2019 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено у судовий спосіб захист прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник посилалася на те, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Допитана як свідок неповнолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 ,з батьком ОСОБА_1 ніколи не проживала.

На думку заявника, факт проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею свідчить про припинення у неї обов`язку з виконання судового наказу про стягнення аліментів.

Разом з тим, підстав для визнання виконавчого документу судового наказу таким,що не підлягає виконанню, з підстав на які посилається заявник немає, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з матір`ю, з якої стягуються аліменти на користь батька для утримання дитини, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення матері до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів.

При цьому суд зазначає, що ухвалення рішення суду про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок та підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу Харківського районного суду харківської області від 13 грудня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а тому відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04 січня 2022 року.

Суддя І.В. Березовська