Справа № 591/5727/19
Провадження № 2/591/94/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

експерта Авраменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Кондратенко Максима Миколайовича до ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Лілія Володимирівна про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Кондратенка М.М. звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5 та мотивують свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_6 , 1952 року народження.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів від 1 червня 1994 року, що зареєстровано в Державному комунальному підприємстві Сумське ООБТІ за р.№1276 померлій ОСОБА_6 та позивачам належала на праві спільної сумісної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Причиною смерті ОСОБА_6 стала сполучена тупа травма тіла, котру вона отримала на залізничних шляхах на 60 км., пікет №9, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. Обставиною її смерті стало те, що вона покінчила життя самогубством, плигнувши під потяг.

При цьому всьому, за 2 дні до своєї смерті померла продала квартиру, що належала їй та позивачам на праві власності.

Так, у відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №747, померла ОСОБА_6 , діючи від свого імені особисто та від імені громадянки України ОСОБА_3 на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. від 11 серпня 2017 року за р.№424,1 та від імені громадянина України ОСОБА_4 на підставі його довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. 18 липня 2017 року за р.№1314, іменовані як «ПРОДАВЦІ» та ОСОБА_7 , іменована як «ПОКУПЕЦЬ», діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства (з урахуванням ст.6 ЦК України), що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину), уклали цей договір, у відповідності до п. 1.1. п.1.2 якого продавці продали, а покупець придбала квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.1 договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390 000,00 гри., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання цього договору.

Згідно п.2.2 договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру.

Позивачами було виявлено, що належна їм квартира вже не належить їм, в ній живуть чужі люди. Звернувшись до третьої особи, позивачі отримали копію спірного договору купівлі-продажу від 10 травня 2019 року. Своєї згоди на відчуження квартири вони матері не надавали, з нею це питання не обговорювали, факт відчуження квартири став для них несподіванкою.

З укладеним правочином позивачі не погоджуються, вважають, що його укладення відбулося з порушенням норм чинного цивільного законодавства та він підлягає скасуванню в судов ому порядку, враховуючи наступні обставини.

Щодо обґрунтованих сумнівів у відсутності обсягу цивільної дієздатності вказують на те, що ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила 10 травня 2019 року договір купівлі-продажу квартири від свого імені та від імені позивачів, діючи на підставі довіреностей від останніх. Таким чином, фактично волевиявлення на відчуження майна було лише у померлої ОСОБА_6 .

Згідно обставин справи, починаючи з 2016 року, померла ОСОБА_6 захворіла та мала психічний розлад здоров`я.

Так, у відповідності до консультативного висновку спеціаліста (невропатолог) від 19 травня 2016 року Сумської обласної клінічної лікарні ОСОБА_6 встановлено діагноз: «До І-ІІ ст. атеросклеротическая, сосудистая, психоорганический синдром». Призначено лікування, в тому числі нейролептиками «галопередол».

В подальшому, хвороба померлої ОСОБА_6 ускладнювалась, вона проходила курси лікування в закладах охорони здоров`я.

Згідно консультативного висновку №928 від 19 жовтня 2018 року ОСОБА_6 встановлено діагноз органічний шизофреноподібний розлад, призначено лікування лікарями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

За останні роки життя, ОСОБА_6 лікувалася й стаціонарно й амбулаторно стосовно її психічного розладу. Гострі стадії хвороби особливо гостро припадали на весну та осінь.

Постійним місцем лікування та місцем знаходження історії хвороби померлої ОСОБА_6 є Комунальний заклад Сумської обласної ради Сумський обласний наркологічний диспансер (відділення №1).

Позивачі мають достатньо підстав вважати, що їх померла мати не усвідомлювала зазначення своїх дій та не могла керувати ними під час вчинення правочину, що може бути підтверджено висновком судової амбулаторної (посмертної) судово-психіатричної експертизи, та матиме за собою наслідок недійсності укладеного нею правочину.

В даній справі, позивачі доводять ту обставину, що у відповідності до ст.651 ЦК України факт відсутності розрахунку є не лише підставою для розірвання договору, а насамперед є підставою для відмови у застосуванні правових наслідків недійсності правочину, згідно ст.216 ЦК України.

Як вбачається з тексту оскаржуваного правочину, а саме п. 2.1 Договору: продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390000,00 грн., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання договору.

Згідно п.2.2 Договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продажу квартиру.

Як зазначалося, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , позивачі провели її поховання, звернулися до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Під час формування спадкової маси нотаріусом не було виявлено банківських рахунків, на котрих би зберігалися кошти від проданої квартири. Відсутня зазначена сума в 390 000,00 грн. за нібито розрахунок по продажу квартири і серед особистих речей померлої ОСОБА_6 .

Як зазначалося, позивачі ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_3 вже тривалий час постійно мешкають на території іншої країни - Іспанії, приїжджають до України вкрай рідко, рахунків в банківських установах України не мають, відповідачку по справі ніколи не бачили та з нею не спілкувалися, тим паче грошей від неї за продаж квартири не отримували.

Якщо проаналізувати обставини справи, з врахуванням п.2.1 Договору, то дослівно, відповідачка повинна була ще до вчинення правочину розрахуватися з продавцями, а саме з: померлою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , частинами, тобто трьом співвласникам по 1/3 вартості квартири кожному, що становить 390 000 / 3 = по 130 000 грн. кожному.

Зауважують, що в тексті оскаржуваного договору відсутнє посилання, що кошти передавалися саме одній померлій ОСОБА_3 , що діяла, як продавець від свого імені та від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а були передані частинами всім продавцям, дослівно, особисто отримали.

З інформації, що міститься в оскаржуваному договорі, а також отриманої в усному порядку від третьої особи, в матеріалах правочину відсутні банківські документи, що підтверджували б факт розрахунку Покупця з Продавцями. Розрахунок більш 50000,00 грн. згідно вимог норм зазначених статей, проводиться виключно через переказ коштів з рахунку в банках.

Посилаючись на вказані обставини, просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрованого в реєстрі № 747.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданняня 16 грудня 2019 року о 09 год. 00 хв.

10 жовтня 2019 року від відповідачки ОСОБА_5 ) надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що відносно психічного стану здоров`я ОСОБА_6 , то варто зазначити, що договір купівлі-продажу № ННЕ 739665 було укладено 10 травня 2019 року, натомість позивачі надають до позовної заяви копію консультативного висновку № 928 датований 19 жовтня 2018 року. В свою чергу вказані документи ніяким чином не доводять того факту, що ОСОБА_6 саме у момент укладення договір купівлі-продажу № ННЕ 739665 від 10 травня 2019 року не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Що стосується твердження позивачів про відсутність розрахунку за договором купівлі-продажу, варто зазначити наступне.

По-перше: відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу вказаної статті випливає, що обов`язок щодо розрахунку є однією із істотних умов договору, а відповідно до п. 2 ст. 651 ЦКУкраїни, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зважаючи на викладене, наявність чи відсутність розрахунку є підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору у відповідності до ст. 651 ЦК України та ніяким чином не є підставою для визнання його недійсним.

По-друге: особливу увагу суду необхідно звернути на той факт, що відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру, а тому твердження позивачів про відсутність розрахунку є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити в задоволенні позову (т.І а.с. 66-67).

16 грудня 2019 року в підготовчому засіданні протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 14 лютого 2020 року 13 год. 00 хв. в зв`язку з необхідністю витребування доказів у справі.

14 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27 лютого 2020 року, надано час для підготовки до клопотання про призначення експертизи по справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2020 року по справі призначено комісійну комплексну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Провадження по справі зупинено.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року поновлено провадження у справі, призначено справу в підготовче засідання на 26 жовтня 2020 року, об 11 год.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу для розгляду по суті на 09 лютого 2021 року о 14 год. 00 хв.

09 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 01 червня 2021 року для виклику свідків та витребування доказів по справі.

01 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 вересня 2021 року в зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення.

15 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 02 грудня 2021 року для виклику свідка.

02 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 11 лютого 2022 року у зв`язку з необхідністю витребування доказів по справі та необхідністю виклику експерта.

11 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду в зв`язку з неявкою в судове засідання експерта, розгляд справи відкладено до 01 квітня 2022 року.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 25 липня 2022 року, 14 год. 00 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі повторної комплексної посмертної психіатричної експертизи відмовлено.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, представник відповідачки проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, всі вимоги щодо вчинення даних правочинів нею були дотримані, документи, які підтверджують право власності продавців на квартиру були вивчені та перевірені нею, під час вчинення правочину були зроблені всі необхідні перевірки на підставі яких був підписаний договір купівлі-продажу квартири (т.ІІ а.с.178-179).

Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. І а.с.13).

Причиною смерті ОСОБА_6 стала сполучена тупа травма тіла, яку вона отримала на залізничних шляхах на 60 км., пікет №9, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть (т.І а.с.16).

Позивачка ОСОБА_3 є донькою померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (т. І а.с.14).

Позивач ОСОБА_4 є сином померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 (т. І а.с.15).

Після смерті матері позивачі звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Коваль Н.М. з заявами про прийняття спадщини (т. І а.с. 166, 167).

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів від 10 червня 1994 року, що зареєстровано в ДКП Сумське ООБТІ за р.№1276, померлій ОСОБА_6 та позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належала на праві спільної сумісної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. І а.с.198).

Відповідно до довіреності 11 серпня 2017 року ОСОБА_3 , уповноважила ОСОБА_6 оформляти від її імені необхідні документи для відчуження належної їй частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також продати вказане нерухоме майно (т.І а.с. 196).

Згідно довіреності 17 липня 2017 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися належною йому часткою в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (т.І а.с.197).

Згідно договору купівлі-продажу від 10 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №747, ОСОБА_6 яка діяла від себе особисто та від імені ОСОБА_3 на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. 11 серпня 2017 року, та від імені ОСОБА_4 на підставі його довіреності. посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. 18 липня 2017 року, продала ОСОБА_7 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить продавцям на праві спільної сумісної власності та була отримана ними на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів 10 червня 1994 року (т. І а.с.17-18, а.с.194-195).

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2 вказаного договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390000 грн. 00 коп., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру.

На запит ОСОБА_10 АТ КБ «ПриватБанк» 11 листопада 2019 року надало відповідь про те, що за фактами, що були викладені в зверненні, було проведено перевірку. Встановлено, що 10 травня 2019 року ОСОБА_10 було сплачено комісію у розмірі 100, 00 грн. за послугу перерахунок і розмін коштів, у обслуговуючому відділенні Банку. Інформацію стосовно суми, яка була надана для перерахунку, банк надати не має можливості (т. І а.с.116).

На запит Зарічного районного суду м. Суми 27 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що ОСОБА_6 не укладались з 09 травня по 13 травня 2019 року депозитні договори, не відкривались рахунки (т. І а.с. 146).

На запит Зарічного районного суду м. Суми 17 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що щодо підтвердження того факту, що ОСОБА_10 10 травня 2019 року в 15 год. 10 хв. в Сумському відділенні проводила операцію перевірки банкнот 18800,00 доларів США, за що оплачувала 100 грн. В період 10 травня 2019 року працювали два касири. Були перевірені рахунки касирів: рахунок НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 . за дату 10 травня 2019 року по рахункам касирів не було проведено жодної операції перевірки банкнот. Також була здійснена перевірка по клієнту по здійсненим в цей день операціям ніяких операцій в той день по клієнту немає (т. І а.с.184).

З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №345 вбачається, що ОСОБА_6 проходила стаціонарне лікування у період з 16 квітня 2016 року по 10 травня 2016 року у Сумському обласному клінічному психоневрологічному диспансері (т. І а.с.240).

На запит Зарічного районного суду м. Суми 15 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що щодо підтвердження того факту, що ОСОБА_10 10 травня 2019 року в 15 год. 10 хв. в Сумському відділенні проводила операцію перевірки банкнот 18800, 00 доларів США, за що оплачувала 100 грн. В період 10 травня 2019 року працювали два касири. Були перевірені рахунки касирів: рахунок НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 . За дату 10 травня 2019 року по рахункам касирів не було проведено жодної операції перевірки банкнот. Також була здійснена перевірка по клієнту по здійсненим в цей день операціям ніяких операцій в той день по клієнту немає (т. ІІ а.с.103).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №287 від 08 липня 2020 року ОСОБА_6 в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року виявляла хронічний, стійкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу. ОСОБА_6 за представленими даними в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року відповідно до свого психічного стану не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. ІІ а.с.28-31).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює менеджером по персоналу ПП «Апартаменти», займається офіціальною ріелторською діяльністю. Років три тому навесні до неї звернулась клієнтка ОСОБА_11 . Вони підбирали багато об`єктів, багато квартир, близько восьми в один день дивилися квартир. Ріелтор з іншого агентства запропонувала квартиру по АДРЕСА_2 , квартиру не пам`ятає, на другому поверсі.

Всі прийшли: ОСОБА_12 , вона та ОСОБА_13 . Вони подивилися запропоновали 19 тисяч доларів США, ріелтор ОСОБА_14 поспілкувалася з продавцем і сказала, що готова заплатити 18500 доларів США. Квартира потребувала ремонту.

Потім подзвонив хтось з боку власника і, зі слів ОСОБА_15 , сказали, що треба купити квартиру в новобудові, і треба терміново продати квартиру. Вони зібралися у нотаріуса ОСОБА_16 , це була жінка, ім`я та по батькові не пам`ятає. Почитали договір, не підписували. Вони пішли в Приватбанк на АДРЕСА_3 , перевірити долари, повернулися до нотаріуса, де прочитали договір, підписали. Вона спілкувалася з продавцем, яка сказала, що продає квартиру, бо живе з чоловіком і іншій квартирі на АДРЕСА_4 , а треба купити дітям квартиру в новобудові.

Щодо суми 18500 доларів США вони дійшли згоди, вона особисто бачила ці кошти. Коли прийшли до нотаріуса, то гроші вже були у продавця.

Сумнівів у поведінці продавця не було, негараздів зі здоров`ям не помічала. Нотаріусом якісь питання по договору продавцем задавались, щось по податкам. З нею більше нікого не було. Коли здійснювали перевірку в банку, то вона користувалась своєю карткою, за це заплатили 100 грн.

Спірна квартира була виставлена на продаж в інтернеті, вони звернулися до ОСОБА_14 за реквізитами на сайті. Після огляду квартири, акту не складали. Вони нічого не оформляли, угода була без авансу, бо усі документи були готові. Вона супроводжувала цю угоду. Господарка продавала квартиру, 2 частини квартири належали її дітям, вони були за кордоном, і вона діяла за довіреністю.

Грошові кошти були передані в приміщенні банку по АДРЕСА_3 , там де і перевіряли кошти. Вона не пам`ятає чи писалася розписка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що відповідачка у справі є її онучкою. Її дочка ОСОБА_18 . У 2018 році онука ОСОБА_19 поступила до СумДУ, і вони хотіли купити житло у м. Суми. Дочка пішла до ріелтора, яка показувала квартири. Вони подивилися квартиру ОСОБА_6 по проспекту М.Лушпи. Вони ще квартири показували. Квартира була без ремонту. ОСОБА_6 її онучці сказала, що подумає, і повідомить якщо буде продавати.

10 травня 2019 року в селі Глухівського району дочці прийшла смс, де було написано, що буде продавати квартиру, і щоб приїхали. У них не вистачало грошей на цю квартиру. ОСОБА_18 подзвонила кумі ОСОБА_20 , і з нею домовилися, щоб та позичила гроші 3 тисячі доларів США.

Дочка приїхала в м. Суми, подзвонила ОСОБА_21 , щоб привезла гроші до нотаріуса, ріелтор прийшла до нотаріуса. ОСОБА_20 привезла гроші, і у них було як раз 19 000 доларів США. Всі обставини їй відомі зі слів дочки, вона сама не їздила. Вона та чоловік збирали кошти, і дали 14000 доларів США, і 3000 доларів США ОСОБА_20 і 2000 долав США позичили у хресника в м. Глухів. вона позичала гроші. Вона постійно дзвонила, бо контролювала як проходить угода, бо хвилювалась за 18500 доларів США. ОСОБА_6 вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що відповідачка є її племінницею. Вони вибирали квартиру у 2019 році. Їм сподобалася квартира по АДРЕСА_5 , і вони хотіли її купити з племінницею. Гроші збирали її батьки, які хотіли онучці купити квартиру. Коли вийшли з четвертого будинку, то ріелтор ОСОБА_22 сказала, що на АДРЕСА_2 подобається квартира, вона подзвонила , і з того боку прийшов ріелтор, біли вона і ОСОБА_23 , їм показали квартиру вартістю 19 000 доларів США. Квартира була без ремонту. Вони запропонували 18500 доларів США. Ріелтор з тієї сторони подзвонив ОСОБА_24 господині квартирі, запитав і вона погодилася на цю суму. Ввечері вони мали укласти угоду- завдаток на квартиру. Вони - свідок і племінниця, прийшли на офіс до ріелтора Гвоздицької і повинна бути в 18-00 прийти ОСОБА_24 . З її боку була присутня ріелтор ОСОБА_14 . ОСОБА_24 подзвонила, і сказала, що погано себе почуває, і не може прийти в цей день. ОСОБА_25 дала номер телефону ОСОБА_6 , вони подзвонили їй на наступний день, і вона сказала, що подумає до п`ятниці, і передзвонить. Були свята, і вони були у батьків АДРЕСА_6 чи 8 травня, потім прийшла смс 10 травня від ОСОБА_6 з проханням передзвонити, вона передзвонила, і ОСОБА_24 сказала, що саме сьогодні буде продавати квартиру. Вони погодилися купити. У батьків взяли 16 000 доларів США, і вона подзвонила до куми в м. Суми ОСОБА_26 , і попросила позичити 3 000 доларів США, яка сказала, щоб вони приїхали, вона гроші привезе. Свідок подзвонила до ріелтора, щоб знайти нотаріуса. Коли їхали до м. Суми, ОСОБА_24 подзвонила, і вона зустрічала їх біля ОСОБА_27 . Потім вони пішли до нотаріуса ОСОБА_16 , через час кума привезла три тисячі доларів США, бо грошей не вистачало. Вони зайшли до кабінету, де були вона, племінниця, ріелтор ОСОБА_22 , нотаріус, ОСОБА_24 . У ОСОБА_24 були підготовлені документи, віддали документи. ОСОБА_24 захотіла, щоб гроші перевірили у банку. Вони (свідок, ріелтор і ОСОБА_24 ) пішли в ІНФОРМАЦІЯ_2 в касу, перевірили гроші, які віддали у банку і їх просвічували на приладі, вони заплатили 100 грн. за перевірку грошей.

Потім вона, ОСОБА_24 і рієлтор повернулися до нотаріуса, і ОСОБА_24 попросила у нотаріуса перевірити гроші, і нотаріус перевірила кожну купюру під спеціально обладнаною лампою.

Потім ОСОБА_24 у її присутності, в присутності племінниці, рієлтора, нотаріуса розписалася у документах, вони віддали гроші, вона їх перерахувала. ОСОБА_24 розрахувалася з нотаріусом.

Вони віддали за квартиру 18500 доларів США, 500 доларів віддали рієлтору за роботу. Поїхали на АДРЕСА_7 , де зустріли ОСОБА_24 , яка сказала, що виписується з квартири. В цей же день племінниця зареєструвалася в квартирі. На момент домовленості і укладання договору, не було помітно, що у ОСОБА_6 був розлад психіки.

Нотаріус звернула увагу на те, що у ОСОБА_24 були добре підготовлені документи. ОСОБА_24 розрахувалася євро, бо у неї не вистачало грошей. Вона казала, що з дітьми продажа квартири узгоджена, і що у них є житло в новобудові. Дивної поведінки ОСОБА_24 вона не спостерігала.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до ст. 225 ЦК правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснено, що правила ст. 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 372/1862/17, підставою для визнання правочину недійсним згідно з ч. 1 ст. 225 ЦК має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №287 від 08 липня 2020 року, згідно якого ОСОБА_28 в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року виявляла хронічний, стійкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу, за своїм психічним станом не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Щодо обставин застосування наслідків недійсного правочину, суд керується правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 02 лютого2022 року у справі № 464/3076/16-ц.

За змістом частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до частини п`ятої статті 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 320/2617/17, від 31 жовтня 2020 року у справі № 373/ 2144/18, зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Тлумачення абзацу 2 частини п`ятої статті 216 ЦК України свідчить, що суд має право самостійно застосувати правові наслідки недійсності тільки нікчемного правочину.

Відповідно до частини першої статті 226 ЦК України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними.

Частиною третьою статті 226 ЦК України передбачено, що дієздатна сторона зобов`язана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за недійсним правочином, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість майна за цінами, які існують на момент відшкодування. Опікун зобов`язаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобов`язаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна.

Тобто, стаття 226 ЦК України регулює правові наслідки вчинення правочину недієздатною особою, яка визнана такою у судовому порядку, за відсутності схвалення вчиненого правочину її опікуном. Такі правочини відповідно до абзацу другого частини першої статті 226 ЦК України вважаються нікчемними, до яких застосовуються наслідки недійсності нікчемного правочину визначені у частинах другій-четвертій зазначеної статті.

Системний аналіз статей 225 та 226 ЦК України діє підстави для висновку, що вони регулюють різні за видом недійсні правочини, зокрема положення статті 225 ЦК України застосовуються до оспорюваного правочину, тоді як стаття 226 ЦК України встановлює нікчемність правочину, що не вимагає визнання його недійсним в судовому порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі не заявляли вимог про застосувати наслідків недійсності оспорюваного правочину від 10 травня 2019 року та правові підстави для застосування наслідків недійсності правочину відсутні.

Враховуючи те, що під час судового розгляду встановлені обставини, які підтверджуються матеріалами справи, що ОСОБА_6 на час укладення спірного договору купівлі-продажу (10 травня 2019 року) не усвідомлювала значення своїх дій не могла керувати ними, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1950 грн. 20 коп. та на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 2334 грн. 20 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 11024 грн. 06 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним задовольнити.

Визнати недійсним з моменту посвідчення договір купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрований в реєстрі за №747..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1950 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 2334 грн. 20 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 11024 грн. 06 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Лілія Володимирівна, місцезнаходження: м. Суми, вул. Кузнечна, буд. 1/22.

Повний судове рішення виготовлено 03 серпня 2022 року.

Суддя А.П.Сидоренко