КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2022 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354 - 357 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу та клопотання про зменшення розміру судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач вказував, що розмір судового збору ля нього є надмірним, оскільки він є безробітнім внаслідок незадовільного стану здоров`я. Також позивач посилався на введення воєнного стану на території України та підвищення вартості життя. За наведених обставин вважав, що наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору або зменшення суми судового збору на розсуд суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими документами до неї, а також клопотання про зменшення розміру судового збору, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає за таких підстав.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Крім того, пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору, скаржник надав копію виписки з медичної картки, консультативне заключення про стан здоров`я та копію довідки про доходи.

Разом з тим, надані до суду докази не можуть однозначно свідчити про неможливість сплати позивачем судового збору у встановленому законом розмірі. Зі змісту наданої довідки вбачається, що інформація про доходи позивача ОСОБА_1 за період з першого кварталу 2020 року по перший квартал 2022 відсутня. За твердженням позивача та відповідно до наданої до суду довідки, він з 2020 років не має жодних доходів, що вочевидь не відповідає дійсності, оскільки доказів про те, що він перебуває на утриманні в будь-яких осіб до суду не надано. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач перебуває на обліку як безробітний або є непрацездатною особою. Апелянтом не було надано і доказів про те, що в нього відсутнє рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого він може отримувати доходи.

Самі по собі дані про відсутність доходу, з якого сплачуються податки, не свідчать про дійсний матеріальний стан позивача.

Підтвердженням неможливості працевлаштуватись за твердженням позивача є консультативне заключення та виписка із медичної карти, які підтверджують його незадовільний стан здоров`я. Разом з тим, доказів про те, що позивач є непрацездатним за станом здоров`я та йому встановлено відповідну групу інвалідності, до суду не надано.

Крім того, з наданої до суду копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що на момент проведення ОСОБА_1 оперативного лікування у жовтні 2014 року він також не працював, що не узгоджується з його доводами про неможливість працевлаштування саме з підстав проведення операції та погіршення стану здоров`я.

Також суд звертає увагу на те, що у поданому клопотанні позивач одночасно просить і звільнити його від сплати судового збору і зменшити його розмір, не вказуючи при цьому до якої суми.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав як для звільнення позивача від сплати судового збору, так і для зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення зазначеного недоліку - надання доказів про сплату через банківську установу судового збору в сумі 3 906 грн. 69 коп. на платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101 ; код отримувача (за кодом ЄДРПОУ) 37993783 ; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) ; код банку отримувача (МФО) 899998 ; рахунок отримувача UA0026010 ; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст.ст. 356-357, 185 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року та про зменшення розміру судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення недоліку у встановлений строк, його апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

№ справи: 752/29457/21

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9114/2022

Головуючий у суді першої інстанції: Машкевич К.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.