№ 336/7227/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Третя особа приватний нотаріус Цекеєва Ірина Олександрівна про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за змістом якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в сумі 80910,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19 лютого по 21 лютого 2003 року ОСОБА_3 позичила у позивача 2000 доларів США, з терміном повернення на першу вимогу, про що між ними укладено відповідний договір. 18.12.2003 року до позики була додана сума 600 грн. і 400 доларів США та 22.12.2003 року додано суму 600 доларів США, розписка дописувалася ОСОБА_3 власноруч. Вимога-нагадування повернути суму боргу 3000 доларів США і 600 грн. до 20.06.2020 року була направлена боржнику у письмовій формі, рекомендованим листом 28.05.2020 року, але у зазначений термін сума боргу повернута не була і відповіді ОСОБА_3 - не надала. Позивачем було встановлено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинений актовий запис про смерть №17 від 02.01.2021 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, а позивачу відомо, що дочка ОСОБА_2 є спадкоємницею майна своєї матері ОСОБА_3 ..

Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03.12.2021 року та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останньої, проте конверти були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Ухвалою суду від 04.04.2022 було задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвої Ірини Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи №49/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1944 р.н..

На виконання ухвали суду від 04.04.2022 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвої Ірини Олександрівни, 06.06.2022 року надійшла копія спадкової справи №48/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що у копії розписки, яка додана до позовної заяви зазначається, що ОСОБА_3 1944 р.н. отримала у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 3000 доларів США та 600 грн..

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2021 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 76 років.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №49/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 , копія якої надана на виконання ухвали суду єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 є ОСОБА_4

ОСОБА_1 15.06.2021 року звернулось до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора по вимозі про стягнення боргу по розписці ОСОБА_3 , в порядку ст.1281 Цивільного кодексу України, яка в подальшому була направлена до приватного нотаріуса Цекеєвої І.О., про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ 21.06.2021 року.

Згідност.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно дост.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2ст.1050ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до ст. 623ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1.ст.625 ЦК України).

Згідност.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтями1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Вказаний висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 18.09.2019 року у справі № 6406274/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пред`явлено позовні вимоги у даній справі до ОСОБА_2 , яка не приймала спадщини після померлої, тобто відповідач не є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом.

Згідно з положеннямист.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

За приписамист.51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

Разом з цим, позивач не звертався до суду з клопотаннями заміну відповідача на належного, хоча саме вона заявила клопотання про витребування спадкової справи після померлої ОСОБА_3 , яке було задоволено. Заяв чи клопотань про ознайомлення з матеріалами справи після надходження до суду 06.06.2022 витребуваних матеріалів, від позивача не надходило, хоча було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномуст.33 ЦПК України(2004 року), норми якої кореспондуються зіст.51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що відповідач не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , то позивач позбавлена права вимоги до особи, яка не несе відповідальності за боргами спадкодавця.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 612, 615, 629, 1054, 1216, 1218, 1219, 1282 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Третя особа приватний нотаріус Цекеєва Ірина Олександрівна про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Галущенко