Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 27 838, 00 гр. відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок вчиненного відносно нього кримінального правопорушення.

Посилається в позові на те, що 03 вересня 2015 року 2015 приблизно в 00 год. 30 хв. відповідач, перебуваючи на проїжджій частині дороги навпроти будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс йому два удари кулаками в область носа та два удари в область обличчя, від яких він втратив рівновагу та впав на землю.

Після цього відповідач, усвідомлюючи та передбачаючи наслідки власних дій як суспільно-небезпечні, умисно наніс йому два удари ногами в область чола та верхніх і нижніх кінцівок, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, забійної рани чола, саден верхніх та нижніх кінцівок, саден та ран обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У 2018 році кримінальне провадження щодо відповідача було закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов у межах кримінального провадження розглянутий по суті не був.

У 2018 році він звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням.

Позов судом був задоволений частково, зокрема йому було відмовлено у відшкодуванні шкоди на корекцію посттравматичних деформуючих змін чола, які сформувались в результаті забійної рани чола.

При цьому суд виходив з тієї обставини, що на час розгляду справи такі витрати ним понесені ще не були, тобто він не позбавлений права звернутись до суду після їх понесення.

Протягом 2020-2021 років він вживав заходів для усунення наслідків забійної рани чола, а саме: ним була здійснена корекція та докорекція посттравматичних деформуючих змін чола (рубця), на що були витрачені кошти у загальному розмірі 27 838, 00 гр. (з урахуванням попередніх оглядів лікарів), а саме:

- огляд у лікаря-хірурга - 100, 00 гр.;

- корекція посттравматичних деформуючих змін чола за допомогою контурної пластики - 13 500, 00 гр.;

- повторний огляд у лікаря-хірурга - 190, 00 гр.;

- докорекція посттравматичних деформуючих змін чола за допомогою контурної пластики та ботулотоксину - 14 048, 00 гр.

З огляду на те, що ним понесені додаткові витрати на відновлення свого здоров`я, яке було ушкоджене діями відповідача, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 20 вересня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

28 жовтня 2021 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу, з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

/ а. с. 44 /

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням того, що копія ухвали про відкриття провадження в справі з додатками направлялася відповідачу за зазначеною в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області адресою, яка була ним підтверджена під час розгляду кримінального провадження, суд вважає його повідомлення про наявність спору в провадженні суду вчиненим належним чином.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 21 жовтня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002492, по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи із наведених роз`яснень, звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи, оскільки кримінальна справа припиняється з нереабілітуючих для особи підстав.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 жовтня 2018 року встановлено оставини вчинення злочину відповідачем щодо позивача, тілесні ушкодження, завдані позивачу діями відповідача та їх тяжкість, підтвердені відповідними медичними висновками.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року був частково задоволений позов ОСОБА_1 до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 13 712, 25 гр. матеріальної шкоди та 60 000, 00 гр.в відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 червня 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою стягнуто з відповідача на користь позивача 16 812, 25 гр. матеріальної шкоди та 60 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) ДП «МНПО «Медбуд» ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 1925 від 05 вересня 2015 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03 вересня 2015 року по 05 вересня 2015 року із діагнозом: закритий перелом кісток носу зі зміщенням, рвано-забита рана лоба, садна, рани на обличчі, зокрема на кінцівках.

Згідно висновку експерта № 175/Е від 07 листопада 2017 року, виготовленого в межах розгляду кримінального провадження № 0002492 по обвинуваченню відповідача у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідно наданої медичної документації у позивача мали місце ушкодження у вигляді перелому кісток носу, забійної рани чола, саден верхніх та нижніх кінцівок, саден та ран обличчя; описані ушкодження могли утворитись від дії тупого/их предмету/ів і можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6, але менше 21 дня.

Вищеописані ушкодження у потерпілого могли утворитись за обставин, зазначених у протоколі допиту потерпілого та у протоколі проведеного слідчого експерименту.

/ а.с. 5, 7 - 13 /

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2020 року позивач сплатив 100, 00 гр. за огляд лікаря в клініці ТОВ «МЕД СІТІ», що підтверджується актом надання послуг № 10451713 від 30 жовтня 2020 року та квитанцією № 003303 від 30 жовтня 2020 року.

03 листопада 2020 року позивачу було надано косметологічні послуги, а саме контурну пластику (без врахування вартості препарату) та філлери Hafiller Derm 1 мл і Hafiller Derm Deep 1 мл, вартість яких відповідно до акту надання послуг № 10452439 від 03 листопада 2020 року у сумі становить 13 500, 00 гр.

Оплата наданих послуг підтверджується квитанцією № 003436 від 03 листопада 2020 року.

28 травня 2021 року позивачу згідно з актом надання послуг № 10513555 від 28 травня 2021 року було проведено огляд лікаря вартістю 190, 00 гр.

31 травня 2021 року позивач оплатив 95, 00 гр. за консультацію дермакосметолога без проведення процедури, що підтверджується актом надання послуг № 10514408 від 31 травня 2021 року та фіскальним чеком № 00036743.

Крім цього, 31 травня 2021 року позивач оплатив 14 048, 00 гр. за батокс - корекцію зморшок 1 одиниця, біоревітализант Hafiller Aqua 15 мг - 1,5 мл, філлер Hafiller Derm 1мл, філлер Hafiller Derm Deep 1 мл, консультація дермакосметолога без проведення процедури, біоревіталізація (без урахування вартості біоревіталізанта), контурна пластика (без врахування вартості препарату), нанесення аплікаційної анестезії (без урахування вартості препарату), що підтверджується актом надання послуг № 10514409 від 31 травня 2021 року та фіскальним чеком № 00036745.

Таким чином, позивачем понесено витрат на лікування вналідок завданих йому з вини відповідача кримінальним правопорушенням тілесних ушкоджень у розмірі 27 838, 00 гр.

/ а.с. 14, 16 - 17, 19 - 21 /

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до абз. 5 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.

Слід відмітити, що інститут звільнення від кримінальної відповідальності не здійснює декриміналізацію діяння, а звільняє конкретних осіб від відповідальності за злочин, що ними було вчинено. Відтак, звільнення від кримінальної відповідальності не означає виправдання особи чи визнання її невинною, а визначені в КК України підстави для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими.

З урахуванням викладеного вище, понесених позивачем витрат внаслідок скоєного відносно нього відповідачем кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Суд при цьому враховує, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідач, не подавши відзив, приведених у позові обставин не спростував.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 5 000, 00 гр.

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «МЕНТОРС» та позивачем був укладений Договір про надання правничої допомоги №21/0906-1.

Відповідно до п. 4.2. договору передбачено, що розмір гонорару та порядок його сплати визначаються сторонами у додатку до договору.

06 вересня 2021 року між сторонами було укладено Додаток до договору про надання правничої допомоги №21/0906-1, відповідно до якого сторони погодили, що розмір гонорару Об`єднання за представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції становить 5 000, 00 гр.

Вартість витрат на правничу допомогу за умовами договору була сплачена за рахунком №21/0906-1/1 від 06 вересня 2021 року.

Відповідно до копії документу №, операцію проведено банком 13 вересня 2021 року на суму 5 000, 00 гр.

/ а.с. 30 - 35 /

Відповідач, не подавши клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не заперечував співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають підлягають відшкодуванню на користь позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

В свою чергу, в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, у постанові від 28 грудня 2020 року в справі №640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу представником позивача були надані документально підтверджені витрати.

Як зазначено вище, Договором про надання правових послуг сторони погодили розмір винагороди за надання адвокатських послуг, який позивачем був сплачений.

Верховний Суд зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З урахуванням цього, визначеного сторонами розміру витрат на професійну правничу допомогу в зафіксованому розмірі 5 000, 00 гр., суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

Виходячи з вищенаведеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гр.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 22, 1166, 1177 ЦК України , ст. ст. 56, 128 КПК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 128, 133, 134, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомий / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 / 27 838, 00 гр. матеріальної шкоди та 5 000, 00 гр. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомий / 992, 40 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішння або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва