Єдиний унікальний номер 142/636/21
Номер провадження 2/142/167/22
У Х В А Л А

іменем України

05 січня 2022 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , до Студеняняської сільської ради Вінницької області, яка знаходиться в с. Студена Тульчинського району Вінницької області, вул. Соборна, 41, про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин. У вказаній позовній заяві позивач просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дядьком по лінії матері ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивач просить суд визнати право власності ОСОБА_1 на майно та майнові права, які входять до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок спадкування за законом, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1845 га, яка розташована на території Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області, кадастровий номер :01:001:0033, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 089520, виданим Піщанською районною державною адміністрацією 28.10.2004 року, вартістю 102 999,62 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2021 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

04 січня 2021 року на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 24 4, з підписом про отримання позивачем 24 грудня 2021 року копії ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2021 року в справі № 142/636/21 про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усунути недоліки, викладені в ухвалі суду від 13 грудня 2021 року, з урахуванням дати отримання позивачем ОСОБА_1 ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач мав до 29 грудня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, 29 грудня 2021 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Близнюка В.В. надійшла заява на виконання ухвали Піщанського районного суду від 13 грудня 2021 року про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої він просить суд долучити до матеріалів справи банківську квитанцію про сплату судового збору у встановленому судом розмірі.

Зокрема, відповідно до ухвали Піщанського районного суду від 13 грудня 2021 року, ОСОБА_1 для усунення недоліків, враховуючи, що ціна позову становить 102 999,62 гривень, слід було надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 1 030 гривень, що становить один відсоток від ціни позову, за вимогу майнового характеру, та документ про сплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, що становить не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем долучено квитанцію № 0.0..1 від 08 грудня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, та квитанцію № 0.0..1 від 08 грудня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 454 гривні. Таким чином, недоплачена сума судового збору становила 122 гривні 00 копійок за позовну вимогу майнового характеру та 454 гривні 00 копійок за позовну вимогу немайнового характеру.

До заяви від 29 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Близнюком В.В. долучено квитанцію № 0.0..1.1 від 29 грудня 2021 року про сплату ОСОБА_1 судового збору в розмірі 454 гривні.

Відповідно до роз`яснень Державної судової адміністрації України, які містяться в інформаційному листі від 10.11.2011 р. N 12-6621/11, із змінами і доповненнями, внесеними листом Державної судової адміністрації України від 16 серпня 2013 року N 12-4618/13, Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Відповідно п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Разом з тим у вказаній Постанові Пленуму ВССУ зазначено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також у зазначені Постанові ПВСУ вказано, що документи про сплату судового збору, які за формою не відповідають наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, при перевірці зарахування судового збору доплаченого ОСОБА_1 29 грудня 2021 року було встановлено, що до спеціального фонду Державного бюджету України було зараховано лише суму в розмірі 454 гривні, тобто за позовну вимогу немайнового характеру. Інших надходжень від ОСОБА_1 не надходило.

Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

З вказаного вбачається, що ОСОБА_1 для усунення недоліків надала суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 454 гривні. Тобто за позовну вимогу майнового характеру ОСОБА_1 судовий збір доплачено не було, таким чином, вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 13 грудня 2021 року позивачем не виконані та недоліки, на які вказано в ухвалі, не усунуті, з заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду позивач не звертався, а тому, за вказаних обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин слід вважати неподаною та повернути позивачеві разом з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно положень ч. 6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст.ст. 44, 123, 124, 175-177, 185, 258-260, п. 15. 5 Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради Вінницької області про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин, повернути позивачеві разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою до повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: