Провадження №: 2/755/399/22
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"04" січня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 755/21773/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 18 травня 2021 року № 20536 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 31 949,80 грн.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення даного позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 18 травня 2021 року № 20536.

Заява мотивована тим, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 20536, вчиненого 18 травня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 31 949,80 грн, що порушує її права. За даним виконавчим провадженням приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення. Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний спосіб захисту та поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

На обґрунтування заявленої вимоги про забезпечення позову заявником до матеріалів заяви долучено лише постанову про арешт коштів боржника від 10 грудня 2021 року, якою накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

У заяві про забезпечення позову заявник просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 18 травня 2021 року № 20536, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., мотивуючи тим, що приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення на доходи боржника.

Однак, ані до матеріалів справи, ані до заяви про забезпечення позову заявником не долучено жодних документів, які б свідчили про те, що приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 за виконавчим написом від 18 травня 2021 року

№ 20536, зокрема, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та відомостей про утримання із заробітної плати.

Долучена до матеріалів заяви постанова про арешт коштів боржника жодним чином не порушує прав ОСОБА_1 на оспорення нею виконавчого напису від 18 травня 2021 року № 20536, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., оскільки арешт коштів не призведе до невідновлювальної шкоди для боржника та підлягає скасуванню у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки заявником не доведено, що приватним виконавцем розпочато процедуру такого стягнення.

Керуючись статтею 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 755/21773/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова