Справа № 567/651/21
УХВАЛА

06 липня 2022 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №567/651/21 про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави 1816 грн. судового збору

встановив:

24.06.2022 на адресу Острозького районного суду Рівненської області надійшла заява Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №567/651/21 про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь держави 1816 грн. судового збору.

Свою заяву обґрунтовує тим, що зазначений виконавчий лист надійшов до ДСА України 27.04.2022 та строк його пред`явлення до виконання до 09.05.2022, однак в силу об`єктивних причин ДСА України не мала змоги вчасно його опрацювати. Вказує, що негативним чином на якісне опрацювання документів, які надсилаються до ДСА вплинула їх кількість.

Зазначаючи, що у зв`язку з зміною обставин, що склалися із-за введення в Україні воєнного стану та беручи до уваги, що фізична присутність працівників у будівлі ДСА та, відповідно, виконання ними своїх посадових обов`язків було зведено до мінімуму, а дані обставини ускладнили направлення виконавчого листа до виконання у строки, визначені законодавством, просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду заяви повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності учасників справи, що передбачено вимогами ч.3 ст.433 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню.

Встановлено, що 06.09.2021 Острозьким районним судом Рівненської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю.

Вказане рішення набрало законної сили 10.02.2022 на підставі постанови Рівненського апеляційного суду Рівненської області.

На виконання даного рішення в частині стягнення на користь держави судового збору в розмірі 1816 грн. 04.03.2022 було видано виконавчий лист, який 10.03.2022 надіслано до Державної судової адміністрації України для подальшого пред`явлення до виконання до органів Державної казначейської служби України.

Згідно вхідного штампу ДСА України на супровідному листі суду, зазначений виконавчий лист отриманий вказаною установою 27.04.2022.

Стаття 120 ЦПК України визначає, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, в даному випадку строк пред`явлення до виконання виконавчого документа сплив 09.05.2022.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Водночас, норми ст.433 ЦПК України не пов`язують право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто, у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, підлягають оцінці доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та представлені на їх підтвердження докази.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст.129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" №15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Тобто, відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки це суперечило б основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Враховуючи вищевказані вимоги щодо обов`язковості виконання рішення суду, суд вважає, що рішення Острозького районного суду Рівненської області від 06.09.2021 в частині стягнення з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь держави 1816 гривень судового збору має бути виконаним і підстави для відмови у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

При цьому, суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, а Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб (тобто до 23.08.2022) і із-за військової агресії рф проти України було ускладнено функціонування органів державної влади, підприємств, установ та організацій України.

Водночас, згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, у зв`язку з чим суд зважає на те, що рішення суду у даній справі набрало законної сили 10.02.2022 і з об`єктивних причин, а саме ускладнення поштового зв`язку, виконавчий лист отримано стягувачем лише 27.04.2022, що вказує на те, що стягувач не міг в повній мірі скористатися наданим йому тримісячним терміном на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Отже, судом встановлено, що строк подачі виконавчого листа до виконання пропущено з незалежних від заявника причин.

Відповідно до ст.433 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд вважає, що заява ДСА України підлягає задоволенню, оскільки доводи наведені у заяві про причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.3, 160, 433 ЦПК України, ст.3, 12 Закону України "Про виконавче провадження", суд

п о с т а н о в и в:

заяву задоволити.

Поновити Державній судовій адміністрації України строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Острозького районного суду Рівненської області від 04.03.2022 у справі №567/651/21 про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави 1816 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Учасники справи:

заявник Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5, ),

боржник акціонерне товариство «Українська залізниця» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, 5).

Повний текст ухвали складено 11.07.2022.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.