ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Чернівці

Справа № 727/2540/21

Провадження №22-ц/822/371/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Литвинюк І. М.,

суддів: Владичана А.І, Лисака І.Н.,

секретар Скрипка С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «АРКАДА», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2021 року, головуючий у І-й інстанції Танасійчук Н.М., повний текст рішення складено 14 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач АТ АКБ «АРКАДА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 21 грудня 2017 року між ПАТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит №81198, на виконання умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1 070 428,13 грн на строк до 01 липня 2037 року, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

На виконання умов п.5.1 даного договору було укладено Додатковий договір №1, яким узгоджено графік повернення кредиту.

Відповідно до п.2.2. Договору зі змінами, внесеними Додатковим договором №2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором №3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року, визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних; на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних; на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних; на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних; починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних.

Зазначало, що 17 лютого 2021 року на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена відповідачем без виконання.

У зв`язку з тим, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01 березня 2021 року виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 257 800,38 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ АКБ «АРКАДА» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року, що станом на 01 березня 2021 року становить 1 257 800 грн 38 коп., з яких: 999 206,98 грн сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 42 052,31 сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 8 843,57 грн сума строкової заборгованості по відсоткам; 174 063,47 грн сума простроченої заборгованості по відсоткам; 14 466,66 грн штраф, пеня за прострочення заборгованості; 1 189,42 грн 3% річних за прострочення оплати кредиту; 5 219,40 грн 3% річних за прострочення оплати процентів; 2 416,60 грн інфляційних втрат прострочення оплати кредиту; 10 341,97 грн інфляційних втрат за прострочення оплати процентів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ АКБ «АРКАДА» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року, що станом на 01 березня 2021 року становить 1 250 567,05 грн, з яких: 999 206,98 грн - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 42 052,31 грн - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 8 843,57 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам; 174 063,47 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 7233,33 грн - штраф, пеня за прострочення заборгованості; 1 189,42 грн - 3% річних за прострочення оплати кредиту; 5 219,40 грн - 3% річних за прострочення оплати процентів; 2 416,60 грн - інфляційних втрат за прострочення оплати кредиту; 10 341,97 грн - інфляційних втрат за прострочення оплати процентів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, оскільки суд під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Зазначає, що вимогу про сплату боргу від 17 лютого 2021 року на суму 1 041 259,29 грн без врахування суми процентів за користування кредитом, пені та інфляційних витрат, що подана позивачем разом з позовною заявою, відповідач не отримував, що підтверджується роздруківкою треку з сайту Укрпошти. Листи повернулися відправнику. Вимога про повернення богу, надіслана на адресу: АДРЕСА_1 , повернулася відправнику 09 березня 2021 року, а вимога про повернення боргу, надіслана на адресу: АДРЕСА_2 , повернулася відправнику 29 березня 2021 року. Проте, вже 15 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Оскільки відповідач не отримував вимогу про стягнення боргу, а позовна заява була направлена в суд, в той час як вимога про стягнення боргу ще перебувала у поштовому відділенні за зареєстрованою адресою відповідача: АДРЕСА_2 , що вказана в договорі №81198 про іпотечний кредит від 20 липня 2017 року, наслідком покладення на відповідача тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитним договором є порушення його законних прав та діючого законодавства.

Отже, за відсутності факту отримання вимоги про стягнення боргу відповідачем та відсутності факту спливу строку для добровільного виконання вимоги протягом 60 днів, як те встановлено Законом України «Про споживче кредитування», суд може стягнути лише прострочену суму боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку», яка є правонаступником АТ АКБ «АРКАДА», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що на підтвердження наявного розміру кредитної заборгованості у матеріалах справи наявні належним чином засвідчені виписки з особового рахунку відповідачки, платіжні доручення, меморіальні ордери, які відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, є первинними документами, а також сам розрахунок, який зроблено на підставі перелічених документів. Будь-яких доказів, які б спростовували складений розрахунок, відповідачкою не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ АКБ «Аркада», суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі письмовими доказами повністю доведений факт несвоєчасного повернення відповідачем кредитних коштів та відсотків за їх використання у строки та у розмірах, визначених умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а надані позивачем виписки з особових рахунків відповідача, які є первинними документами та відображають детальну інформацію про дату сплати і суму повернутих коштів, повністю підвереджують наявність та розмір кредитної заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростовували зроблений банком розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Сплата позичальником кредитних коштів на протязі декількох років достеменно свідчить про обізнаність з умовами кредитування та погодження з ними. Також суд визнав правомірним нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, указавши, що такі позовні вимоги не суперечать чинному законодавству та умовам укладеного договору у зв`язку з простроченням виконання фінансового зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 21 грудня 2017 року між ПАТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_1 укладено Договір про іпотечний кредит №81198. На виконання умов договору банк надав кредитні кошти в сумі 1 070 428,13 грн на строк до 01 липня 2037 року.

На виконання умов п.5.1 даного договору, було укладено Додатковий договір №1, яким узгоджено графік повернення кредиту.

Відповідно до п.2.2. Договору зі змінами внесеними Додатковим договором №2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором №3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20.07.2017 року, визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних; на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних; на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних; на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних; починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних.

Однак, відповідно до розрахунків, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту Позичальником не виконуються з березня 2019 року, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за Договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

17 лютого 2021 року на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена відповідачем без виконання.

У зв`язку з тим, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01 березня 2021 року виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 257 800,38 грн.

20 липня 2017 року відповідачем отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», об`єкт інвестування квартира АДРЕСА_3 у складі багатоповерхові житлові будинки з об`єктами торгівельно - офісно - розважального та соціально - побутового призначення між вул. Б. Гмирі та АДРЕСА_4 , сума внесених коштів 1 540 710 грн.

Листом від 29 січня 2017 року № 271/7/1, що надійшов від АТ АКБ «АРКАДА», відповідача повідомлено про зміни строків будівництва, а саме повідомлялося, що запланована дата введення будинку в експлуатацію - березень 2019 року , запланована дата передачі під заселення - травень 2019 року.

Листом від 08 вересня 2019 року № 3808/7/1, що надійшов від АТ АКБ «АРКАДА», відповідача повідомлено про зміни строків будівництва, а саме повідомлялося, що запланована дата введення будинку в експлуатацію - грудень 2019 року, запланована дата передачі під заселення - лютий 2020 року.

З виписки з рахунку від 11 вересня 2019 року з АТ АКБ «АРКАДА» вбачається, що відповідачем сплачено 169 436,32 грн, що включає вартість кредиту та відсотків за період 20.07.2017 року по 11.09.2019 року про іпотечний кредит. Відповідачем замовлено нову виписку з його рахунку, проте станом на 17 червня 2021 року виписку не отримано.

В матеріалах справи містяться виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. На підтвердження надання Позичальнику коштів за Договором та не повернення даних коштів Відповідачем свідчать виписки по особових рахунках Позичальника № НОМЕР_1 «Кредит ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2017 року; №0 «Кредит ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2017» року; №0 «Прострочена заборгованість за кредитом ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2017 року»; №0 «Прострочена заборгованість за кредитом ОСОБА_1 Договір №81198 від 20.07.2017 року» №0 нарах. дох. за кредитом ОСОБА_1 Договір №81198 від 20.07.2017 року»; № №0 нарах. дох. за кредитом ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2017 року»; №0 нарах. дох. за кредитом ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2020 року»; №0 нарах. дох. за кредитом ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2020 року; №0 нарах. дох. за кредитом ОСОБА_1 . Договір №81198 від 20.07.2020.

На підставі вищезазначених виписок, які відображають детальну інформацію про дату часткової сплати, розміри повернутих коштів, залишку заборгованості за кредитним договором, здійснено розрахунок заборгованості за Договором про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки по особових рахунках, які додані до позовної заяви, відповідають вимогам законодавства встановленим для первинних документів та є належними доказами заборгованості відповідача за Договором.

Відповідач визнавав умови Договору та вносив кошти на погашення кредиту, про що свідчить довідка про рух коштів станом на 24 червня 2021 року за період з 20.07.2017 року по 30.01.2020 року (т. 1 а.с.229-230). Зазначеною довідкою підтверджується часткове погашення кредиту. Отже, розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи, зроблений на підставі вищезазначених первинних документів, будь-яких доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Щодо правомірності нарахування інфляційних втрат та 3% річних, то банк має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з огляду на те, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами до сплати кредиту.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 25 серпня 2020 року № 541-рш/БТ «Про віднесення АТ АКБ «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 серпня 2020 року № 1583 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у АТ АКБ «АРКАДА» запроваджено тимчасову адміністрацію.

09 листопада 2021 року між АТ АКБ «АРКАДА» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (далі ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» та/або Правонаступник Позивача, та/або Товариство), відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-328 від 22 жовтня 2021 року, був укладений договір №GL3N020742 про відступлення прав вимоги, згідно з яким 09 листопада 2021 року відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком на користь ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» прав вимоги за договором про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року, укладеним між АТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_1 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до приписів статей 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У частині 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Приписами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Щодо правомірності нарахування процентів, то відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних; на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних; на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних; на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних; починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних, слід зазначити, що вищезазначені Додаткові договори, підписані Відповідачем та є чинними, а тому підлягають виконанню Відповідачем (а.с. 15-16).

Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать, що відповідач був обізнаний про всі умови кредитного договору та прийняв їх як справедливі та прийнятні для себе.

Частиною 3 статті 551 ЦК України законодавець визначив, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума пені складає 14 466,66грн, що не перевищує розмір заборгованості, однак зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, що обумовлене утриманням двох неповнолітніх дітей та витратами на винайм житла, суд першої інстанції зменшив пеню до 50 % від її загального розміру та стягнув з відповідача пеню в розмірі 7 233,33 грн.

З огляду на викладене, позивач виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку Позичальника, проте Відповідач належним чином не виконує умови Договору, який зобов`язувався виконувати та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно Договору.

Доводи апелянта про те, що він не отримував вимогу про сплату боргу та розрахунок заборгованості, спростовуються матеріалами цивільної справи, з якої вбачається, що позивачем АТ АКБ «АРКАДА» 17 лютого 2021 року за вих. №399 направлялася відповідачу досудова вимога про необхідність сплати простроченої заборгованості на адресу фактичного проживання відповідача по АДРЕСА_1 , а також на адресу місця реєстрації АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, відповідно до якої Банк вимагав у відповідача достроково повернути кредит в сумі 1 041 259,29 грн, сплатити проценти за користування кредитом, пеню та інфляційні витрати за невиконання зобов`язань за кредитним договором в сумах, що будуть розраховані на день їх сплати.

Також умовами Кредитного договору встановлено, що сторони погодились, що письмова вимога вважається отриманою позичальником на 10-й календарний день з дати реєстрації банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку або в день особистого вручення позичальнику, зазначений у письмовій вимозі (абз. 2 пункту 6.9. Договору про іпотечний кредит).

Отже, доводи відповідача про неотримання ним вимоги про дострокове виконання зобов`язання не узгоджується з обумовленим сторонами порядком відправлення та отримання поштової кореспонденції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення вимоги про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Навіть у разі часткового порушення порядку направлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань кредитором не може свідчити про порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд, а саме: виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту у зв`язку з невиконанням узгоджених сторонами умов Кредитного договору (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року № 521/21255/13-ц).

Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Так, згідно з п. 6.7 договору про іпотечний кредит від 20 липня 2017 року сторони домовилися про те, що в разі несплати позичальником чергового платежу протягом трьох календарних місяців після настання строку сплати, банк має право: видати наказ про примусову оплату боргового зобов`язання на підставі ст. 49 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»; задовольнити свої вимоги дострокового виконання основного зобов`язання за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог банку, в порядку, встановленому законодавством, у тому числі, звернути стягнення на предмет іпотеки; звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та дострокове стягнення всієї суми заборгованості; звернутися до суду з позовом про припинення дії договору та дострокове стягнення всієї суми заборгованості. Отже, за умовами договору банк наділений правом вибору одного зі способів захисту свого порушеного права, тому, у даному випадку обрання позивачем саме такого способу захисту та звернення з відповідним позовом до суду не суперечить умовам укладеного договору.

З огляду на викладене, станом на дату направлення вимоги та подання позову до суду був наявний факт прострочення відповідачем зобов`язання за кредитним договором на строк більше трьох місяців, що стало підставою для дострокового стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що визнання відповідача потерпілим у кримінальному провадженні №0000749, яке зареєстроване 03 серпня 2020 року у ЄРДР за фактом протиправної діяльності службових осіб ПАТ АКБ «АРКАДА», пов`язаної із нецільовим використанням коштів ФФБ, не має правового значення при розгляді даної справи, оскільки наявними у матеріалах справи доказами повністю підтверджується факт отримання відповідачкою коштів за кредитним договором та розпорядження ними. Крім того, матеріали досудового розслідування не можуть бути визнані належними доказами у даній справі, оскільки у наведеному кримінальному провадженні досліджується заволодіння грошовими коштами довірителів ФФБ, а у даній справі предметом розгляду є невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ АКБ «Аркада», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 08 липня 2022 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак