Дата документу 06.07.2022 Справа № 334/5171/13-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334//5171/13Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
Пр. № 22-ц/807/12/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого немає правонаступників, до померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про визнання недійсним заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із вищезазначеним позовом, до початку розгляду справи, позивачі уточнили свої позовні вимоги шляхом зміни предмету позову (т.с. 1 а.с. 125-128) та просили: - визнати недійсним заповіт, складений померлим батьком ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_7 ; - визнати право власності за: = ОСОБА_1 на 1/24 частину; = ОСОБА_2 на 1/24 частину; = за ОСОБА_3 на 1/24 частини домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході судового розгляду стало відомо, що позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було надано суду копію свідоцтва про смерть (т.с. 2 а.с. 46), проте після його смерті спадкоємці до суду не зверталися, а позивачі своїх вимог щодо зміни часток у праві власності не змінювали.

В обґрунтування вищезазначеного позову позивачі зазначали, що їх батько ОСОБА_8 постійно зловживав алкогольними напоями. Часто перебував у запоях. В період запою від не розумів значення своїх дій був неадекватним. Він був неодноразово судимий за статтями 14, 206 ч. 2 КК УРСР, 1960 р., за злісне хуліганство скоєне у стані сп`яніння. Та неодноразово направлявся на примусове лікування.

На протязі останнього часу до батька часто почав навідуватися відповідач ОСОБА_7 та привозити багато алкогольних напоїв. Батько часто був у сильному стані сп`яніння. А з перших чисел жовтня 2012 року за декілька днів до смерті він був в запої. Тому його психічний стан викликаний вживанням алкогольних напоїв у день укладення угоди (складання заповіту) 17 жовтня 2012 року, призвів до повної втрати здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Позивачі стверджували, що під час вчинення та посвідчення правочину, а саме заповіту як розпорядження ОСОБА_8 на випадок його смерті не було дотримано таких вимог до правочину, як вільне волевиявлення його учасника, яке повинне відповідати його внутрішній волі. Тому, даний заповіт має бути визнаний недійсним.

До того ж, оскільки в спірному будинку фактично мешкає ОСОБА_6 , необхідно усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності на спірний будинок за позивачами, як спадкоємцями першої черги за законом.

Ухвалою суду першої інстанції від 20 червня 2013 року (суддя Козлова Н.Ю. т.с. 1 а.с. 23) провадження у цій справі відкрито.

Ухвалою суду першої інстанції від 05 березня 2014 року (т.с. 1 а.с. 191) до участі у цій справі залучено третю особу на стороні відповідача - приватного нотаріуса ЗМНО Карташову Т.М.

Ухвалою суду першої інстанції від 31 березня 2014 року (т.с. 1 а.с. 211) у цій справі призначено судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на час проведення якого провадження у цій справі зупинено.

Згідно із висновком № 6012 від 23.10.2014 року (т.с. 1 а.с. 223-229): «… ОСОБА_8 , 1938 г. р., в момент составления завещания 17.10.2012 года обнаруживал признаки органіческого поражения головного мозга (церебральный атеросклероз) без психических расстройств. Следовательно, он мог понимать значение своих действий и руководить ими во время подписания завещания 17.10.2012 года, освидетельствованного частым нотариусом Запорожского районного нотариального округа ОСОБА_9 , зарегистрированного в реестре № 5308, мог предвидеть их последствия …».

Ухвалою суду першої інстанції від 16 грудня 2014 року (т.с. 1 а.с. 234) провадження у цій справі відновлено.

В автоматизованому порядку 21.01.2015 року дану справу передано у провадження судді Нікітенко Н.П. у зв`язку із закінченням повноважень судді Козлової Н. Ю. (т.с. 1 а,с. 244, т.с. 2 а.с. 2).

В автоматизованому порядку 10.10.2016 року дану справу передано у провадження судді Ісакова Д.О. у зв`язку із закінченням повноважень судді Нікітенко Н.П. (т.с. 2 а.с. 151-152).

В автоматизованому порядку суддею Козловою Н.Ю. у цій справі замінено суддю Ісакова Д.О. у зв`язку із закінченням повноважень останнього (т.с. 4 а.с. 1-3).

Ухвалою суду першої інстанції від 28 травня 2019 року (т.с. 4 а.с. 37) у цій справі клопотання задоволено.

Призначено у цій справі додаткову посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: - чи впливає факт відсутності первинної медичної документації (амбулаторної карти, історій хвороб, та інше) на об`єктивність та беззаперечність, повноту та чітку визначеність висновків експертів щодо психічного стану ОСОБА_8 на час підписання заповіту?- чи входить ОСОБА_8 до групи ризику розвитку деменції чи інших психічних порушень на фоні - органічного ураження головного мозку, віку 74 роки, зловживання алкогольними напоями? - чи можливо, чи не виключається у ОСОБА_8 наявність, розвиток деменції (слабоумства) чи інших психічних порушень на фоні - органічного ураження головного мозку, віку, зловживання алкогольними напоями, та як наслідок можливість розвитку когнітивних порушень?- чи можливий, чи не виключається вплив таких факторів, наявних у підекспертного, як органічне ураження головного мозку, вік 74 роки, зловживання алкогольними напоями на можливість в повному обсязі усвідомлювати свої дії, їх фактичне значення, приймати рішення адекватні ситуації та прогнозувати їх наслідки?- чи можливо при відсутності первинної медичної документації, лише на наявних в справі матеріалах, зробити об`єктивний та беззаперечний висновок щодо психічного стану ОСОБА_8 на час підписання заповіту? Проведення експертизи доручено експертам Запорізької обласної психіатричної лікарні, розташованої за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Ухвалу суду разом з матеріалами цивільної справи № 334/5171/13-ц надіслано експертам Запорізької обласної психіатричної лікарні для виконання. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

За висновком експертизи № 319 від 16.07.2019 року (т.с. 4 а.с. 39-46) ОСОБА_8 , 1938 р.н., на момент підписання заповіту 17.10.2012 року виявляв ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз) без психічних розладів. Отже, він міг розуміти значення своїх дій і керувати ними під час підписання заповіту 17.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Карташовою Т.М., зареєстрованого в реєстрі № 5308, міг передбачати їхні наслідки. Відповісти на питання, чи впливає відсутність первинної медичної документації (амб. Карта, історій хвороб та інше) на об`єктивність та беззаперечність, повноту та чітку визначеність висновків експертів щодо психічного стану ОСОБА_8 на час підписання заповіту не є можливим, тому, що не можливо відповісти на питання, яке не вивчено та не оцінено. Деменція обумовлена захворюваннями головного мозку такими, що мають хронічний або прогресуючий перебіг, відмінними рисами якого являються порушення ряду вищих коркових функцій, включаючи пам`ять, мислення, орієнтування, здатність до навчання, розуміння, встановлення логічних зв`язків. Деменція спостерігається при хворобі Альцгеймера, цереброваскулярних та інших станах, що мають первинний або вторинний вплив на мозок. Відповісти на питання: «Чи входить ОСОБА_8 до групи ризику розвитку деменції чи інших психічних порушень на фоні органічного ураження головного мозку, віку 74 роки, зловживання алкогольними напоями?»; «Чи можливо, чи не виключається у ОСОБА_8 наявність, розвиток деменції (слабоумства) чи інших психічних порушень на фоні органічного ураження головного мозку, віку, зловживання алкогольними напоями, та як наслідок можливість розвитку когнітивних порушень ?» та «Чи можливий, чи не виключається вплив таких факторів, наявних у під експертного, як органічне ураження головного мозку, вік 74 роки, зловживання алкогольними напоями на можливість в повному обсязі усвідомлювати свої дії, їх фактичне значення, приймати рішення адекватності ситуації та прогнозувати їх наслідки ?» не є можливим без визначення ступню вираженості органічних уражень. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, поки психічний розлад не буде доведено на підставі й у порядку, передбаченому Законом про психіатричну допомогу й іншими Законами України.

Ухвалою суду першої інстанції від 28 серпня 2019 року (т.с. 4 а.с. 47) провадження у цій справі поновлено, справу призначено до розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року (т.с. 4 а.с. 102-103) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїй апеляційні скарзі (т.с. 4 а.с. 109-117, 141-146) просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі у цій справі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 4 а.с. 120).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 15 січня 2021 року (т.с. 4 а.с. 147), дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 4 а.с. 149), з урахуванням відповідного навантаження судді - доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ).

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивачів у цій справі (т.с. 4 а.с. 178-189).

Інші учасники цієї справи своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивачів у цій справі не скористались.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 14 квітня 2021 року, не відбувся та був відкладений через перебування судді - члена колегії Подліянової Г.С. на лікарняному (т.с. 4 а.с. 204), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду, а також щорічної відпустки судді-доповідача (т.с. 4 а.с. 221).

У судовому засіданні 15 вересня 2021 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Курдась С.О. (т.с. 4 а.с. 227-228), представника відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_10 (т.с. 2 а.с. 186, 193), ухвалою апеляційного суду 15 вересня 2021 року (т.с. 4 а.с. 232, 239-240) витребувано для долучення до матеріалів цієї справи: - у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В.: = фотокопію спадкової справи (номер у нотаріуса № 78/2020, номер у спадковому реєстрі 66732019), заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - у Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області інформацію про те, саме з ким (вказати родинний зв`язок: дружина, син тощо) бувзареєстрований на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 ? -у Запорізької міської ради інформацію про те, саме з ким (вказати родинний зв`язок: дружина, син тощо) був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_1 ? Провадження у цій справі зупинено до залучення до участі правонаступників позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та відповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Подлянову Г.С. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (т.с. 5 а.с. 28-29).

Ухвалою апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року (т.с. 2 а.с. 31) поновлено провадження у цій справі; залучено до участі в цій справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , в якості правонаступника відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію цієї ухвали разом із апеляційними скаргами та копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у цій справі надіслано ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), як правонаступнику відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , для відома, призначено дану справу до розгляду з урахуванням завантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Оскільки, 11 жовтня 2021 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. надійшла фотокопія спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якої вбачається, що після смерті останнього спадкове майно за заповітом прийняла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім того, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. додано копію відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/19750 від 02.12.2020 року, відповідно до якої інформація щодо зареєстрованих осіб разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

При вищевикладених обставинах, лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В силу вимог ст. 55 ч. 1 ЦПК України у разі смерті фізичної особи…у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони…на будь-якій стадії судового процесу.

= крім того, 11 жовтня 2021 року від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшла заява про долучення документів до матеріалів цієї справи, до якої додано копію довідки вих. № 7050 від 06.10.2021 року, з якої вбачається, що разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 , за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не зареєстрований.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 16 березня 2022 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 5 а.с. 64) через відпустку судді-доповідача (т.с. 5 а.с. 88).

На виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивачів, апеляційний суд в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребував (т.с. 5 а.с. 94)

- у Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) інформацію на спростування чи підтвердження інформації шляхом надання відповідної інформації із відповідного реєстру про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований (незареєстрований) батьком в актовому запису про народження ОСОБА_11 (дата народження невідома) та ОСОБА_12 (дата народження невідома), які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 ,

- і отримав відповідь останнього (т.с. 5 а.с. 95), за змістом якої: Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області складено актові записи:

= № 06 про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьки: батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

= № 03 про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьки: батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

Відомості про батька в вищезазначених актових записах записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (запис про батьків дитини, якщо батьківство… не встановлено).

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи належним чином з дотриманням вимог ЦПК України (т.с. 5 а.с. 27, 75-91), у тому числі правонаступник ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку ст. 128 ч. 8 ЦПК України (конверт із судовою повісткою повернувся на адресу апеляційного суду з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній» - т.с. 5 а.с. 89-91), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_10 (т.с. 2 а.с. 186, 193), клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному не подавали, про причини своєї неявки та своїх представників апеляційний суд не сповістили, окрім третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Карташової Т.М. (т.с. 5 а.с. 92-93) та адвоката Курдась С., як представника позивача ОСОБА_2 (т.с. 5 а.с. 97-98).

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Т.М. у своїй заяві (т.с. 5 а.с. 92-93) просила апеляційний суд розглядати дану справу за її відсутності.

Адвокат Курдась С., як представник позивача ОСОБА_2 , подав апеляційному суду клопотання (т.с. 5 а.с. 97-98), в якому просив розглядати дану справу за відсутності позивача ОСОБА_2 та її представника - адвоката Курдась С.О., апеляційну скаргу підтримують, просять її задовольнити.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, та ухвалив: заяву третьої особи (нотаріуса) та адвоката Курдась С., як представника позивача ОСОБА_2 , задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_10 (т.с. 2 а.с. 186, 193).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1), скасувати судове рішення … частково і …у відповідній частині закрити провадження у справі … (п. 4).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення частково …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В силу вимог ст. 377 ЦПК України: - судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку … з закриттям провадження у справі … з підстав, передбачених ст. 255… Кодексу (ч.1)

За змістом ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних всіх трьох позивачів у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 16, 203, 215, 225, 231, 1257 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог всіх трьох позивачів в частині визнання недійсним заповіту: інші позовні вимоги всіх трьох позивачів щодо визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька та усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 суд залишив без задоволення, оскільки вони прямо пов`язані з вимогою визнання недійсним заповіту.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_14 помер ОСОБА_8 , 1938 р.н. (свідоцтво про смерть, копія т.с. 1 а.с. 6).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його діти: від шлюбу із ОСОБА_15 (свідоцтво про шлюб 30.04.1963 року, копія т.с. 1 а.с. 8, свідоцтво про розірвання шлюбу 18.03.1975 р року, копія т.с. 1 а.с. 9):

- ОСОБА_1 , 1964 р.н. (паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу та зміну прізвища на « ОСОБА_16 », свідоцтво про розірвання шлюбу та залишення прізвища « ОСОБА_16 », копії т. с. 1 а.с. 10-12),

- ОСОБА_2 , 1969 р.н., (свідоцтво про народження, копія т.с. 1 а.с. 14),

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт, свідоцтво про народження, копії т.с. 1 а.с. 16-17).

Інших спадкоємців першої черги за законом немає.

Спадкове майно складається з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Домоволодіння розташоване на одній земельній ділянці й складається з 2-х будинків, один з яких виходить на АДРЕСА_1 і належить відповідачу ОСОБА_4 , а інший - виходить на АДРЕСА_6 , належав померлому ОСОБА_8 .

Відповідач ОСОБА_4 та спадкодавець в минулому доводилися один одному рідними братами.

Позивачі після 6-ти місяців після смерті спадкодавця звернулися до нотаріуса для одержання свідчення на право на спадщину, але приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Куропятникова Т.М. 30.04.2013 року видала позивачам постанови про відмову в здійсненні нотаріальних дій (копії т.с. 1 а.с.18-20), а саме у видачі свідоцтв на право на спадщину, на підставі того, що вони не мають можливості надати правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , у зв`язку з тим, що вони зберігалися у батька, який жив окремо від них. Де перебувають документи на житловий будинок позивачам невідомо тому, що в будинок вони доступу не мають.

Згідно з висновками Ленінського РО ЗМУ У МВД України в Запорізькій області від 08.02.2013 року (т.с. 1 а.с. 21):у будинку, який належав ОСОБА_8 проживає ОСОБА_6 , який пояснив, що спадкодавець - ОСОБА_8 при житті склав заповіт, за яким спадкоємцем усього майна є його син - ОСОБА_7 , 1983 р.н.

Факт належності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , правовстановлюючого документу, а саме: заповіту, складеного 17.10.2012 року ОСОБА_8 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_14 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за номером 5308, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2013 у справі ЄУН № 334/7429/13-ц (копія т.с. 1 а.с. 101).

Даний заповіт складений і посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрований в реєстрі №5308 (т.с. 1 а.с. 60).

Суд першої інстанції правильно встановив, що твердження позивачів про те, що під час складення заповіту на ім`я ОСОБА_7 волевиявлення заповідача ОСОБА_8 не було вільним і не відповідало її волі внаслідок вживанням спиртних напоїв у день складання договору, не знайшло свого підтвердження у цій справі, виходячи з такого.

За приписами ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, в силу ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

З матеріалів спадкової справи (т.с. 1 а.с. 54-80) судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_8 , склавши 17.10.2012 року заповіт та призначивши своїм спадкоємцем ОСОБА_7 , скористалася своїм правом на особисте розпорядження на випадок своєї смерті.

Заповіт на ім`я ОСОБА_7 був належним чином нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрований в реєстрі №5308.

При цьому, зміст ст. ст. 1235, 1241 ЦК України заповідачу роз`яснено, заповіт до підписання заповідачем прочитаний вголос і власноручно підписаний в присутності нотаріуса, особу заповідача встановлено, дієздатність ОСОБА_8 перевірено.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, на виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та процесуальним правам сторін.

Так, саме за клопотанням сторони позивачів судом першої інстанції було витребувано докази (т.с. 2 а.с. 30) для об`єктивного проведення судово-психіатричної (посмертної) експертизи. За результатом дослідження яких, судом першої інстанції також правильно було встановлено, що на обліку у лікаря - психіатра ОСОБА_8 не знаходився, за медичною допомогою не звертався. На диспансерному обліку у лікаря-нарколога не знаходився (т.с. 2 а.с. 34, 41).

Також, за клопотаннями позивачів судом першої інстанції було призначено, а КУ «ОКПЛ» ЗОР проведено первинну судово-психіатричну (посмертну) експертизу (т.с. 1 а.с. 211) та додаткову посмертну судову психіатричну експертизи (т.с. 4 а.с. 34), згідно висновків проведених експертиз (т.с. 1 а.с. 222-233, (т.с. 4 а.с. 39-46) підтверджується, що на момент підписання заповіту 17.10.2012 року ОСОБА_8 не виявляв ознаки психічних розладів. Отже, він міг розуміти значення своїх дій і керувати ними під час підписання заповіту 17.10.2012 року та міг передбачити їхні наслідки. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, поки психічний розлад не буде доведено на підставі й у порядку передбаченого Законом про психіатричну допомогу й іншими Законами України.

Крім цього, судом першої інстанції були допитані свідки, у тому числі за клопотанням сторони позивачів (т.с. 1 а.с. 41, 129, 141, т.с. 2 а.с. 69, т.с. 2 а.с. 194, т.с. 4 а.с. 70) - ОСОБА_17 - т.с. 1 а.с. 164 - ОСОБА_15 - т.с. 1 а.с. 165, ОСОБА_18 - т.с. 1 а.с. 166, ОСОБА_19 - т.с. 1 а.с. 170 - протокол судового засідання від 16.01.2014 року т.с. 1 а.с. 171, ОСОБА_20 - т.с. 2 а.с. 129, ОСОБА_21 - т.с. 2 а.с. 130, ОСОБА_22 - т.с. 2 а.с. 131 - протокол судового засідання від 31.05.2016 року т.с. 2 а.с. 132-136, ОСОБА_18 - т.с. 2 а.с. 207, ОСОБА_23 - т.с. 2 а.с. 208, ОСОБА_24 - т.с. 2 а.с. 208 - протокол судового засідання від 11.05.2018 року т.с. 2 а.с. 209, ОСОБА_23 - т.с. 4 а.с. 97 - протокол судового засідання від 19.11.2020 року - т.с. 4 а.с. 100 та інш.), покази яких суд першої інстанції правильно оцінив у цій справі критично.

Оскільки, судом першої інстанції було також правильно встановлено, що ці свідки не надали достовірних відомостей про сутність розслідуваної події, про обставини, що перебувають в причинних зв`язках із подією, не надали відомостей, що дозволяють перевірити та оцінити наявні докази та виявити джерела нових доказів.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про недодержання загальних вимог, необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК України), зокрема того, що волевиявлення ОСОБА_8 в момент складення заповіту 17.10.2012 року не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, стороною позивачів суду першої інстанції у цій справі не було надано.

Викладені в позовній заяві твердження позивачів, що їх батько не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок зловживання алкоголю, суд першої інстанції правильно оцінив критично, як особисте сприйняття ситуації, оскільки вони не узгоджуються із матеріалами цієї справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, які б свідчили про негативний психічний стан ОСОБА_8 в момент складення та посвідчення заповіту.

Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Однак, суд першої інстанції правильно встановив, що з даних медичних довідок з медичного закладу неможливо зробити однозначний висновок, що заповідач ОСОБА_8 станом на 17.10.2012 року, тобто в момент складення та посвідчення заповіту, не здатний був усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, як на те в позовній заяві вказували позивачі, посилаючись на ст. 225 ЦК України.

Тобто, як повну неспроможність заповідача в момент складення та посвідчення заповіту розуміти значення своїх дій і керувати ними (ст. 225 ЦК України), так і застосування психічного тиску на спадкодавця, що впливали на справжню волю заповідача (ст. 231 ЦК України), із наданих доказів судом першої інстанції правильно не було встановлено.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в позовній заяві, як на підставу своїх вимог, а тому цивільний позов останніх про визнання недійсним заповіту (т.с. 1 а.с. 125-128), задоволенню у цій справі не підлягає за його недоведеністю.

В разі відмови судом першої інстанції у задоволенні первісних позовних вимог позивачів (про визнання заповіту недійсним) похідні від них позовні вимоги позивачів (визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька та усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ) також не підлягали задоволенню у цій справі.

Доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у цій частині дублюють доводи їх позову у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі у цій частині, а лише відображають позицію позивача, яку вона та її представник вважають єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу в цій частині з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивачів, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивачі та їх представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивачів у цій справі.

Разом із тим, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо невирішення судом першої інстанції у цій справі питання про наявність (відсутність) правонаступників після смерті:

- позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

тобто, які померли саме під час вже розгляду цієї справи судом першої інстанції з 2013 року (ухвала про відкриття провадження у цій справі від 20 червня 2013 року - т.с. 1 а.с. 23) по 2020 рік (час ухвалення оскаржуваного рішення 19 листопада 2020 року у цій справі (т.с. 4 а.с. 102-103),

при цьому, правовідносини є майновими та допускають правонаступництво та, відповідно, залучення правонаступників.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Апеляційним судом на стадії апеляційного розгляду цієї справи було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є єдиним правонаступником відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому ухвалою апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року (т.с. 2 а.с. 31) дану особу було залучено до участі в цій справі.

Незалучення судом першої інстанції даного правонаступника даного відповідача є порушенням норм процесуального права, але яке не порушило прав даного правонаступника, було усунуто апеляційним судом на стадії апеляційного розгляду останньої, та, відповідно, не призвело до неправильного вирішення цієї справи, тому воно не може бути підставою для скасування або зміни правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі у цій частині за результатами перегляду законності та обґрунтованості останнього апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги позивачів.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

Так, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у цій справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про визнання недійсним заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення у цій справі підлягає скасуванню із закриттям провадження у цій справі на підставі ст. ст. 255 ч. 1 п. 1, 377 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

П. 7 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 377 ЦПК України у цій справі не можуть бути застосовані апеляційним судом, так як вони стосуються правовідносин, які не допускають правонаступництва.

Оскільки, вищезазначені правовідносини у цій справі є майновими, а тому допускають правонаступництво.

Однак, в силу вимог ст.ст. 46, 47 ЦПК України визначено, що позов може бути подано особою, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Апеляційним судом встановлено, що цивільна правоздатність позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинилась ще 02 жовтня 2014 року (свідоцтво про смерть, копія т.с. 1 а.с. 243), тобто після відкриття провадження у цій справі у 2013 році (т.с. 1 а.с. 23) ще під час розгляду цієї справи судом першої інстанції.

В силу вимог ст. 55 ч. 1 ЦПК України у разі смерті фізичної особи …у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони…на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, суд першої інстанції самоусунувся від вирішення питання пошуку правонаступників після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, хоча інші позивачі (апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі - т.с. 4 а.с. 144), та зокрема позивач ОСОБА_2 наполягали на вирішенні цього питання ще судом першої інстанції (клопотання т.с. 1 а.с. 241-242).

Так, у своєму клопотанні ще у суді першої інстанції (т.с. 1 а.с. 242) позивач ОСОБА_2 наполягала на тому, що є правонаступники у позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина та неповнолітні діти - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (мешкають АДРЕСА_3 ), останні прийняли спадщину у вигляді частини вищезазначеного спірного домоволодіння після смерті батька автоматично в силу вимог ст. 1268 ч. ч. 3, 4 ЦК України.

Дійсно, в силу вимог ст. 1268 ЦК України (Прийняття спадщини): 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України (Подання заяви про прийняття спадщини) 1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 3. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. 4. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. 5. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1270 ЦК України (Строки для прийняття спадщини) 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 2. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

В силу вимог ст. 1272 ЦК України (Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини) 1. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 2. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі у цій частині в межах у тому числі вищезазначених доводів апеляційної скарги позивачів, апеляційний суд в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребував певну інформацію для вирішення питання правонаступників після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нотаріальної контори (т.с. 4 а.с. 175), у ради (т.с. 4 а.с. 174), у органів державної реєстрації фактів народження (т.с. 5 а.с. 94).

Проте, за результатами отриманої інформації апеляційним судом було встановлено, що:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований з 05.10.2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 за адресою: АДРЕСА_3 (інформація Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області т.с. 4 а.с. 177);

- відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Спадковому реєстрі відсутні станом на 05.02.2021 року (інформаційна довідка т.с. 4 а.с. 193);

- Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області складено актові записи:

= № 06 про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьки: батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

= № 03 про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьки: батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

Відомості про батька в вищезазначених актових записах записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (запис про батьків дитини, якщо батьківство… не встановлено) (т.с. 5 а.с. 95).

При вищевикладених фактичних обставинах, апеляційним судом встановлено, що строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збіг ще 02.04.2015 року, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини будь-які спадкоємці, у тому числі будь-яка жінка (дружина, якщо остання дійсно була наявна) та інш., не звертались протягом встановленого законом 6-місячного строку та взагалі, також відсутні будь-які спадкоємці, які б прийняли спадщину в порядку ст. 1268 ч. ч. 3, 4 ЦК України, так як будь-яких неповнолітніх дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає; також ніхто із осіб із ним не був зареєстрований на час смерті за однією адресою.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що будь-які правонаступники після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взагалі відсутні.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивачів (апелянтів) апеляційному суду у цій справі не надані.

В силу вимог ст. 48 ЦК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1). Позивачем…можуть бути фізичні… особи…

Суд першої інстанції не мав права розглядати у цій справі вищезазначені позовні вимоги позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 (припинення внаслідок смерті його цивільної правоздатності, як фізичної особи, у цій справі - ст. 46 ч. 1 ЦПК України) у цій справі ніхто із правонаступників не підтримав, оскільки останні взагалі відсутні.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи (будь-яке рішення будь-якого суду про встановлення факту постійного проживання будь-якої особи із спадкодавцем ОСОБА_25 на день смерті останнього чи надання будь-якій особі додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_25 тощо) відсутні та стороною позивачів апеляційному суду у цій справі не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у цій справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого немає правонаступників, до померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Т.М. про визнання недійсним заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення у цій справі скасувати; провадження за вищевказаними позовними вимогами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого немає правонаступників, у цій справі закрити, в іншій частині рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі часткового задоволення апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цій справі при вищевикладених обставинах, останні не мають права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 255, 367-369, 371-372, 374-377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у цій справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого немає правонаступників, до померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про визнання недійсним заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за законом та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном шляхом виселення у цій справі скасувати.

Провадження за вищевказаними позовними вимогами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого немає правонаступників, у цій справі закрити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 08.07.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.