Справа № 466/2124/22
Провадження № 2/466/1487/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

з участю представника позивача Трофимчук О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

встановив:

08.047.2022 Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола,1, звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.03.2018 по 30.04.2020 за послуги з централізованого опалення 13111,51грн., за період з 01.08.2018 по 30.04.2020 за послуги гарячого водопостачання 9063,40грн., всього 22 174,91грн., а також стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір 2481,00грн.

В подальшому не змінюючи предмет та підставу позову позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів заборгованість за централізоване опалення за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 в розмірі 21 508,62грн., за гаряче водопостачання за період з 01.08.2018 по 31.12.2021 в розмірі 23 457,19грн., інфляційні втрати по заборгованості за опалення в розмірі 2 563,30грн., 3% річних в розмірі 1 076,26 грн., інфляційні втрати по заборгованості за гарячу воду в розмірі 1 162,52грн 3% річних в розмірі 350,00 грн., та стягнути з відповідачів на користь позивача 2 481,00грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.11.2019р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

02.07.2020 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ №466/4753/20 про стягнення заборгованості та судового збору.

З постанови про закінчення виконавчого провадження Шевченківського ВДВС у м. Львова ЗМУМЮ від 21.07.2021 позивачу стало відомо про те, що 17.03.2021 Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив, судовий наказ, виданий за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення боргу та витрат по сплаті судового збору, скасувати.

ЛМКП «Львівтеплоенерго»,користуючись своїм правом, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Сума заборгованості за особовим рахунком відповідача № НОМЕР_1 складала за послугу з централізованого опалення 21508,62грн., за послугу з гарячого водопостачання 23457,19грн., інфляційні втрати по заборгованості за опалення в розмірі 2563,30грн., 3% річних в розмірі 1076,26 грн., інфляційні втрати по заборгованості за гарячу воду в розмірі 1162,52грн 3% річних в розмірі 350,00 грн., які просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 16.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.18).

Судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача ОСОБА_1 , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , де і зареєстроване їх місце проживання.

Про актуальність даних свідчить довідка ЛМКП «Львівтеплоенерго» з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 10.03.2022 (а.с.8).

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,що не заперечується відповідачами.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Також за положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Виходячи з приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено наступні висновки.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Надання позивачем послуг відповідачами не оспорюється.

Згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість за централізоване опалення за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 в розмірі 21508,62грн., за гаряче водопостачання за період з 01.08.2018 по 31.12.2021 в розмірі 23457,19грн., інфляційні втрати по заборгованості за опалення в розмірі 2563,30грн, 3% річних в розмірі 1076,26грн., інфляційні втрати по заборгованості за гарячу воду в розмірі 1162,52грн., 3% річних в розмірі 350,00грн.

Відповідачами указаний прозивачем озрахунок боргу не спростовано, що є їх процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, а відтак такий приймається судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

У ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафи, пені), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем нараховано індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Аналізуючи наведені норми права, можна дійти висновку, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) не розповсюджуються на індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що розраховані у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті послуг з цетралізованого опалення та гарячого водопостачання і зазначене ними не спростовано. З урахуванням несплати відповідачами даних послуг з них на користь позивача в солідарному порядку (ст.541 ЦК України) підлягають до стягнення. Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду.

Вирішуючи даний позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та в зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідачів, в рівних частинах, на користь позивача суму судового збору в розмірі 2481,00грн. сплаченого позивачем про поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за централізоване опалення за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 в розмірі 21508,62 (двадцять одну тисячу п`ятсот вісім гривень шістдесят дві коп.), за гаряче водопостачання за період з 01.08.2018 по 31.12.2021 в розмірі 23457,19грн., інфляційні втрати по заборгованості за опалення в розмірі 2563,30 (дві тисячі п`ятсот шістдесят три гривні тридцять коп.), 3% річних в розмірі 1076,26 (одна тисяча сімдесят шість гривень двадцять шість коп.), інфляційні втрати по заборгованості за гарячу воду в розмірі 1162,52 (одна тисяча сто шістдесят дві гривні п`ятдесят дві коп.), 3% річних в розмірі 350,00 (триста п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) по 1240,50 (одній тисячі двісті сорок гривень п`ятдесят коп.) з кожного.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код за , м.Львів, вул. Д.Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПГУ НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПГУ НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 25.07.2022.

Суддя В. В. Свірідова