Справа № 444/829/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/4447/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

05 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до КСП «Гряда», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з участю третьої особи Грядівської сільської ради Жовківського району, про визнання договорів дарування недійсними та витребування майна із незаконного володіння,-

встановив:

Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року відкрито провадження у даній справі (т.1 а.с. 67).

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , подавши втретє апеляційну скаргу 08.12.2021 (т. 5 а.с. 73-74).

Цивільна справа № 444/829/15 надійшла на адресу суду 16.12.2021.

В свою чергу, колегія суддів в складі головуючого - судді Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., з 17.12.2021 по 31.12.2021 перебувала у щорічній основній відпустці, а крім цього суддя Бойко С.М. у відпустці тривалістю один день 04.01.2022.

Відтак, відповідне питання вирішується невідкладно після відпусток.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку про необхідність повернення скарги апелянту виходячи з такого.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Зокрема, до 08.02.2020 пункт 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначав, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

В свою чергу, 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ від 15.01.2020, відповідно до якого пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України виключено.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 06.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовківського районного суду Львівської області про відкриття провадження у справі повернуто скаржнику, власне з наведених вище підстав, а саме у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (т. 4 а.с. 135).

В матеріалах справи відсутні будь які докази з приводу того, що відповідачка ОСОБА_1 оскаржувала ухвалу Львівського апеляційного суду від 06.11.2020 про повернення її апеляційної скарги в касаційному порядку.

В подальшому, у жовтні 2021 року відповідач ОСОБА_1 вдруге подала апеляційну скаргу на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року про відкриття провадження у справі, вважаючи, що така постановлена з порушенням правил підсудності.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року повернуто апелянту.

Роз`яснено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Попереджено ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та те, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Попри зазначене, відповідачка ОСОБА_1 у черговий раз (втретє) у грудні 2021 року подала апеляційну скаргу на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області про відкриття провадження у справі, у котре помилившись у даті постановлення оскаржуваної ухвали, зазначивши, що така постановлена 15.09.2015, однак така ухвала від 21 липня 2015 року.

Крім цього, апеляційна скарга має інші процесуальні порушення, оскільки не оплачена судовим збором, відсутнє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи те, що згідно із ч. 1 ст. 353 ЦПК України (в редакції закону №460-IX від 15.01.2020) ухвала про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області про відкриття провадження у справі не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику.

В свою чергу, частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з положеннями ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана); подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин; заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення

В цьому контексті, суд звертає увагу на те, що законність оскаржуваної відповідачкою ОСОБА_1 ухвали була предметом перевірки апеляційним судом за апеляційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 161-163, 237-238, т. 2 а.с. 50-51, 113-115).

Також, апеляційний суд враховує також те, що відповідачка ОСОБА_1 попереджалася ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.11.2021 про неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також можливість стягнення штрафу судом у дохід державного бюджету,оскільки неодноразове подання відповідачкою ОСОБА_1 апеляційних скарг на одне і те ж судове рішення, яке на даний час не може бути самостійним предметом апеляційного перегляду, при цьому законність такого була перевірена апеляційним судом раніше, подання скарги з численними процесуальними порушеннями, суперечить завданню цивільного судочинства, унеможливлює розгляд справи районним судом та порушує розумні строки розгляду, а також право позивачки на судовий захист.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу й на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору, є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подаючи апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі (з відповідними численними процесуальними порушеннями) ОСОБА_1 достовірно знала те, що апеляційне провадження за такою не може бути відкрито, оскільки є чинною норма процесуального права, яка імперативно це забороняє (пункт 3 частина перша статті 358 ЦПК України).

При цьому, подання чергової апеляційної скарги унеможливлює здійснити судом розгляд справи по суті та як наслідок призводить до затягування судового розгляду справи.

В свою чергу, скаржника було попереджено про недопустимість зловживання процесуальними правами, відтак відповідні дії необхідно кваліфікувати, як повторне зловживання процесуальними правами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 втретє подала апеляційну скаргу на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року про відкриття провадження у справі, при цьому її аналогічні апеляційні скарги на це ж судове рішення вже поверталися із відповідних підстав, а також остання попереджалася про неприпустимість зловживання процесуальними правами та можливі наслідки такого, суд приходить висновку, що такі дії ОСОБА_1 є повторним зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи.

Враховуючи наведене, у дохід державного бюджету необхідно стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст. ст. 44, 148, 357, 358 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року повернути апелянту.

Роз`яснити, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Визнати дії ОСОБА_1 щодо подання втретє апеляційної скарги на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2015 року - зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до відповідачки ОСОБА_1 заходи процесуального примуму у виді накладення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету України, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4962 (чотири тисячі дев"ятсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Дані про боржника: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; .

Реквізити платежу: отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, код класифікаціїдоходів бюджету 21081100).

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для відома та Державній судовій адміністрації України (м. Київ, вул. Липська, 18/5) для подання до виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три місяці.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до КСП «Гряда», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з участю третьої особи Грядівської сільської ради Жовківського району, про визнання договорів дарування недійсними та витребування майна із незаконного володіння повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк