У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2022 Справа №607/16466/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення зустрічного позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: квартиру загальною площею 60,5 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 35630056; гараж, загальною площею 28,4 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33996390; земельну ділянку, площею 0.0623 га, кадастровий номер: :01:001:0760, яка знаходиться за адресою: Тернопільський р., с. Петриків, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказує на те, що ним подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Таким чином, необхідність забезпечення позову, заявник обґрунтовує тим, що предметом спору, зокрема, є визнання вказаного вище майна спільною сумісною власністю та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а саме: квартиру загальною площею 60,5 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 35630056, гараж, загальною площею 28,4 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33996390, земельну ділянку, площею 0.0623 га, кадастровий номер: :01:001:0760, яка знаходиться за адресою: Тернопільський р., с. Петриків, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52. Вказує, що майно, яке належить ОСОБА_2 , може бути відчужено на користь третіх осіб, тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, та може призвести до неможливості виконання судового рішення або значно ускладнить виконання такого судового рішення. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі, зокрема є вимоги про визнання вказаного вище майна спільною сумісною власністю та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , а саме: квартиру загальною площею 60,5 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 35630056, гараж, загальною площею 28,4 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33996390, земельну ділянку, площею 0.0623 га, кадастровий номер: :01:001:0760, яка знаходиться за адресою: Тернопільський р., с. Петриків, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52.

Оцінюючи вказані обставини, суд доходить до висновку, що існує реальний спір про право щодо нерухомого майна та у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що під час судового розгляду спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в заборонні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, та саме заборона відчуження зможе ефективно захистити права позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Заявнику ОСОБА_1 слід роз`яснити, що у відповідності до частини четвертої статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- квартиру загальною площею 60,5 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 35630056;

- гараж, загальною площею 28,4 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 33996390;

- земельну ділянку, площею 0.0623 га, кадастровий номер: :01:001:0760, яка знаходиться за адресою: Тернопільський р., с. Петриків, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а також до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 3) та в Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області - для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з дня її постановлення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк