Справа №461/9710/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кузьменкова М.М. (в режимі відеоконференції),

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ),

представник позивача адвокат Шелепінський Орест Михайлович

(79000, м. Львів, а/с 15)

до

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

(01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ),

третя особа ОСОБА_3

( АДРЕСА_2 ),

про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Адвокат Шелепінський Орест Михайлович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», третя особа ОСОБА_3 , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України у розмірі 2 509 (дві тисячі п`ятсот дев`ять) гривень 59 копійок, три відсотки річних у розмірі 423 (чотириста двадцять три) гривні 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 702 (сімсот дві) гривні 40 копійок, що становить загальну суму 3 635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) гривень 28 копійок, витрати на проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 088 (три тисячі вісімдесят вісім) гривень 98 копійок, а також, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору та на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що 27 березня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «CHANGAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , рухаючись у м. Львові по вул. Стуса, 51/53, здійснив зіткнення із автомобілем марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної ДТП автомобіль марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження.

На місці події 27 березня 2021 року, обома водіями транспортних засобів складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

22 вересня 2021 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_4 . Однак, листом від 22 жовтня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан» повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що підставою відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування є те, що відповідно до Висновку інженерно-технічного дослідження дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі марки «FORD FUSION», д.н,з. НОМЕР_3 , проведеного судовим експертом Скороход К.М., пояснення позивача стосовно виникнення усього комплексу пошкоджень автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 в місці, вказаному водіями технічно не спроможні.

Позивач вважає відмову у виплаті страхового відшкодування неправомірною та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах Закону.

Крім того, зазначає, що настання страхового випадку підтверджується наступними доказами та документами у справі:

-повідомленням про ДТП від 27 березня 2021 року, із якого встановлено, що водій ОСОБА_5 визнає вину у ДТП та вказує, що така відбулась внаслідок його неуважності;

-висновком експерта №3920 від 15 вересня 2021 року за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження по матеріалах ДТП, відповідно до якого комплекс пошкоджень на задній, більше правій частині автомобіля «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 за розмірами, взаємним розташуванням пошкоджень між собою, переходу лакофарбових покриттів повністю відповідає комплексу пошкоджень па передній, більше правій частині автомобіля «CHANGAN Bennі», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-висновком експерта №123 за результатами проведення судово автотоварознавчої експертизи від 08 вересня 2021 року, згідно з даних якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 становить 63 719 грн. 99 коп.

Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.1-2.2015 №3471, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим, ліміт складає 50 000 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування саме у розмірі 50 000 гривень.

Крім цього, позивач вважає, що є законні підстави стягнення з відповідача усіх витрат на експертні дослідження, правничу допомогу, пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 23.10.2021 року по 02.02.2022 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.12.2021 року від представника позивача до суду надійшов детальний опис наданих послуг.

05.01.2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про призначення судової експертизи, заява про залучення третьої особи та відзив на позовну заяву.

11.01.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

28.01.2022 року представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні 02 лютого 2022 року, судом прийнято рішення про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 та прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні 22 липня 2022 року, за клопотанням представника відповідача, суд залишив без розгляду клопотання представника позивача про призначення судової експертизи.

Позивач та його представник адвокат Шелепінський О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 27 березня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «CHANGAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, рухаючись у м. Львові по вул. Стуса, 51/53, здійснив зіткнення із автомобілем марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної ДТП автомобіль марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав технічні пошкодження. Зазначив, що причиною ДТП стало порушення ним правил дорожнього руху.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги

При ухваленні рішення суд має з`ясовувати яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним". Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права". Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Наведене вище відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду наведеному у постанові від 08 квітня 2020 року (справа №761/41071/19, провадження № 61-2192св20 ).

Згідно висновку наведеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (справа № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів судом встановлено, що 27 березня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «CHANGAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , рухаючись у м. Львові по вул. Стуса, 51/53, здійснив зіткнення із автомобілем марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної ДТП автомобіль марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав технічні пошкодження.

Відповідно до вимог п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водив цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

На місці події 27 березня 2021 року, обома водіями транспортних засобів складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

22 вересня 2021 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_4 .

Однак, листом від 22 жовтня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан» повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно листа від 22 жовтня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан», підставою відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування є те, що відповідно до Висновку інженерно-технічного дослідження дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі марки «FORD FUSION», д.н,з. НОМЕР_3 , проведеного судовим експертом Скороход К.М., пояснення позивача стосовно виникнення усього комплексу пошкоджень автомобіля марки «FORD FUSION» д.н.з. НОМЕР_3 в місці, вказаному водіями технічно не спроможні.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала а у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р, № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України.)

Поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і нематеріальних.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського сулу з прав людини» визначено, шо вирішення справ має здійснюватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

У ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» роз`яснено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Отже, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем здійснено усі необхідні для отримання страхового відшкодування дії та надано усі необхідні документи.

За висновком суду, відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування, пославшись на Висновок судового експерта №91/21 від 08 квітня 2021 року. При цьому, оцінюючи доводи сторін, суд враховує, що учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до вимог п. 33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Слід відзначити, що з дослідженого судом висновку встановлено, що експерта Скороход К.М. не попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, що ставить під сумнів допустимість даного висновку, як доказу у справі.

Настання страхового випадку підтверджується наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

-повідомленням про ДТП від 27 березня 2021 року, із даних якого встановлено, що водій ОСОБА_5 визнає вину у ДТП та зазначає, що така відбулась внаслідок його неуважності;

-висновком експерта №3920 від 15 вересня 2021 року за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження по матеріалах ДТП, відповідно до якого комплекс пошкоджень на задній, більше правій частині автомобіля «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 за розмірами, взаємним розташуванням пошкоджень між собою, переходу лакофарбових покриттів повністю відповідає комплексу пошкоджень па передній, більше правій частині автомобіля «CHANGAN Bennі», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-висновком експерта №123 за результатами проведення судово автотоварознавчої експертизи від 08 вересня 2021 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 становить 63 719 грн. 99 коп;

-відеозаписом з камер спостереження, на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду.

В свою чергу, учасники ДТП в судовому засіданні повністю підтвердили обставини ДТП наведені у відповідному повідомленні та Європротоколі.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України).

За правилами статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 36.4, ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхової організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Позивачем на підтвердження розміру матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди надано Висновок експертного дослідження №123, складений судовим експертом Галамай Б.І. 08 вересня 2021 року, який являється належним та допустимим доказом завданих збитків у розумінні положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Відповідно до Висновку експерта №123 за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи від 08 вересня 2021 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_3 становить 63 719 грн. 99 коп.

Наведений висновок, відповідає вимогам ст.ст. 102, 106 ЦПК України, зроблений атестованим судовим експертом Галамаєм Б. І., з попередження останнього про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦПК України, експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 зробив висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 №3471 (в редакції чинній на момент настання страхового випадку), у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих складає 50 000 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Першим днем прострочення виплати страхового відшкодування уданому випадку є наступний день після відмови у виплаті, тобто 23 жовтня 2021 року.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що є законні підстави стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 23.10.2021 року по 02.02.2022 року (в межах заявлених позовних вимог позивача) у загальній сумі - 2509 грн 59 коп., трьох відсотків річних у розмірі 423 грн 29 коп., інфляційних втрат у розмірі 702 грн 40 коп.

Визначаючи розмір вищезазначеного відшкодування, суд виходить з наступних розрахунків.

Розрахунок пені:

-з 23.10.2021 по 09.12.2021 (днів: 48, облікова ставка НБУ х 2: 17), пеня складає 1117,81 гривень;

-з 10.12.2021 по 31.12.2021 (днів: 22, облікова ставка НБУ х 2: 18), пеня складає 542,47 гривень;

-з 01.01.2022 по 20.01.2022 (днів: 20, облікова ставка НБУ х 2: 18), пеня складає 493,15 гривень;

-з 21.01.2022 по 02.02.2022 (днів: 13, облікова ставка НБУ х 2: 20), пеня складає 356,16 гривень;

Розрахунок відсотків річних

-з 23.10.2021 по 31.12.2021 (днів: 70) сума 3% річних становить 287,67 грн (50000 х 3 х 70 / 365 / 100);

-з 01.01.2022 по 02.02.2022 (днів: 33) сума 3% річних становить 135,62 грн (50000 х 3 х 33 / 365 / 100).

Інфляційні нарахування з 23.10.2021 по 02.02.2022 складають 702.4 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0140480 (листопад 2021 року 100.8%, грудень 2021 року 100.6%, січень 2022 року не встановлено).

Відповідні розрахунки належним чином обґрунтовані позивачем та не спростовані в процесі судового розгляду.

Вищенаведеними та встановленими судом обставинами спростовується позиція відповідача про безпідставність позовних вимог позивача в цій частині.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч. 1,2 ст. 106 ЦПК України).

В ході розгляду справи встановлено, що позивач звертався до судового експерта Галамая Б.І., яким надано висновок експерта №123 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, вартість проведення якої становить 3088 грн 98 коп.

Крім цього, за зверненням позивача, Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено транспортно-трасологічне експертне дослідження, вартість проведення якої становить 3000 грн.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення їх огляду, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат понесених на проведення експертних досліджень.

Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі ? 908,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ч.1 ст.26, вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Наведене також відповідає правовому висновку зробленому Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

Відповідно до роз`яснень у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у Постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Шелепінським Орестом Михайловичем укладено Договір про надання правової допомоги №16/21 від 11.11.2021 року.

Згідно п.6.1 вищевказаного договору, сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить 8000 гривень.

Згідно детального опису наданих послуг ОСОБА_1 вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить 8000 гривень та складається з:

-аналізу документів наданих Клієнтом, пошук судової практики в аналогічних спорах та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта 2 000 гривень;

-формування позовної заяви про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування 3500 гривень;

-копіювання документів для долучення до позовної заяви, формування додатків та копій відповідно до кількості сторін 1000 гривень;

-представництво у Галицькому районному суді м. Львова 1500 гривень.

З квитанції до прибуткового касового ордера №18/21 від 10 грудня 2921 року вбачається, що адвокатом Шелепінським О.М. прийнято від ОСОБА_1 8000 гривень за виконання Договору про надання правової допомоги №16/21.

Таким чином, фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу у справі фактично становлять 8000 грн.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації відповідних понесених судових витрат у справі, які становлять 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ?

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України у розмірі 2 509 (дві тисячі п`ятсот дев`ять) гривень 59 копійок, три відсотки річних у розмірі 423 (чотириста двадцять три) гривні 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 702 (сімсот дві) гривні 40 копійок, що становить загальну суму 3 635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) гривень 28 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 088 (три тисячі вісімдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача адвокат Шелепінський Орест Михайлович (79000, м. Львів, а/с 15).

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ).

Третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду складено 26.07.2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.