145/752/22
6/145/41/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Олійник Наталії Анатоліївни про звернення стягнення на рухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

встановив:

Головний державний виконавець Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Олійник Н.А. звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: майно, яке зареєстровано на померлу ОСОБА_2 .

Мотивуючи подання виконавець вказує, що на виконанні Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №65409036, в склад якого входить 21 виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 214173,21 грн. вказана сума вказана в обліковій картці на зведене виконавче провадження.

Зазначає, що з метою повного і своєчасного виконання рішення суду Державним виконавцем було надіслано електронні запити до ДПС, ПФУ, МВС.

Згідно наданих відповідей ДПС від 30.05.2022 № 139601897 боржник є платником єдиного податку з фізичних осіб.

Згідно відповіді №139601908 від 30.05.2022 у боржника відкриті розрахункові рахунки в АБ "УКРГАЗБАНК", АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" у м. Києві, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", на які державним виконавцем накладено арешт 15.07.2021. Згідно платіжних доручень які направлялись до банківських установ для списання коштів - кошти на розрахункових рахунках відсутні.

Згідно відповіді УПФУ боржник отримує пенсію в розмірі 1854 грн. Стягнення коштів з пенсії боржника проводиться щомісячно в розмірі 370,80грн.

Згідно відповіді МВС за боржником рахується 6 одиниць автотранспорту. 09.11.2021 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошено його в розшук. Станом на 08.07.2022 майно не розшукане і за місцем проживання боржника відсутнє.

25.05.2022 державним виконавцем було надіслано запит до державного та приватного нотаріуса Тиврівського району чи вступав у спадщину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Смоляк Л.С. від 01.06.2022 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , і нею заведена спадкова справа №41/2022 від 09.05.2022.

Згідно відповіді МВС за ОСОБА_2 рахується 14 одиниць автортанспорту.

Головний державний виконавець Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Олійник Н.А., у судове засідання на розгляд справи не з`явилась, представником Тиврівського ВДВС подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить подання задоволити.

Відповідно до ч.11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що на виконанні Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №65409036, в склад якого входить 21 виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 214173,21 грн. , що стверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження (а.с. 4-7).

Згідно відповіді УПФУ № 87442134 від 02.10.2020 року ОСОБА_1 отримує пенсію 1712 грн. на місяць. (а.с. 87).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Смоляк Л.С. № 71/01-16 від 01.06.2022 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , нею заведена спадкова справа №41/2022 від 09.05.2022 (а.с. 90).

Згідно постанови головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Фролової Л.М. від 29.12.2020 року по виконавчому провадженню ВП 63175964 було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 83).

Згідно постанови головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Олійник Н.А. від 09.11.2021 року по виконавчому провадженню ВП 67448371 було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 (а.с. 74 (на звороті)).

Згідно відповіді №139601908 від 30.05.2022 у боржника відкриті розрахункові рахунки в АБ "УКРГАЗБАНК", АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" у м. Києві, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (а.с. 81).

Згідно відповіді МВС України за ОСОБА_1 рахується 6 транспортних засобів (а.с. 75-76).

За ОСОБА_2 зареєстровано 17 одиниць транспортних засобів, що стверджується Реєстраційними картками ТЗ (а.с. 95-111).

Відповідно до ч.10 ст.440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Частиною 3 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до вказаної вище ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Окрім зазначених документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Дане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17.04.2020 р. (справа №1512/7803/2012 ).

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. (справа №5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Водночас, приватним виконавцем не доведено та не надано достовірних доказів на підтвердження того, що право власності ОСОБА_2 , належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Абзацом 3 ч.4 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

У постанові від 31.07.2019 року винесеній у справі №554/13475/15-ц Верховний Суд зазначив, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Отже, у будь-якому випадку початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження в порядку визначеному абз.3 ч.4 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, матеріали подання не містять доказів отримання боржником ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, що могло б свідчити про обізнаність боржника про відкриті виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості.

Таким чином, суду не подано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання постанов про застосування до нього штрафів в добровільному порядку, а копії зазначених постанов не можуть свідчити про навмисне ухилення боржника від їх виконання, оскільки суду не подано належних доказів їх направлення та одержання боржником. Суду не подано доказів обізнаності боржника про наявність зведеного виконавчого провадження № 65409036.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно.

Так, суду не подано доказів обізнаності боржника про наявність зведеного виконавчого провадження №65409036, в склад якого входить 21 виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 214173,21 грн.

На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що головним державним виконавцем на теперішній час не доведено належність боржнику ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна та ненадано доказів отримання боржником ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, її подання про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.77, 81, 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст.ст.1, 5, 10, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ Олійник Наталії Анатоліївни про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вальчук В. В.