ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4620/22 Справа № 177/203/22 Суддя у 1-й інстанції - Суботына С.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мотуз Олександр Володимирович на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Суботіною С.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Мотуз О.В. звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 11.10.2010 року працював на різних посадах ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». 21.04.2021 року позивача звільнено з займаної посади відповідно до ст. 38 КЗпП, за власним бажанням.

Актом розслідування форми П-4 від 27.10.2021 року встановлено, що за час роботи у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» позивач внаслідок тривалої роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів пил, переважно фіброгенної дії, отримав професійне захворювання.

Згідно з довідкою МСЕК від 02.12.2021 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності (30% - хронічна радикулопатія; 20% - хронічна приглуховатість; 15% - пневмоконіоз) безстроково, встановлена 3 група інвалідності та визначена потреба у медикаментозному лікуванні.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено нормальні життєві зв`язки позивача. Він позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичний біль та страждання, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отримання хронічних професійних захворювань, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це негативно позначається на душевному та фізичному стані.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 422 500 гривень, які просить суд стягнути з відповідача на свою користь без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 60000 гривень 00 копійок, у рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та на користь держави судовий збір у розмірі 140 гривень 92 копійки.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мотуз О.В. ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити її розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Судом першої інстанції при визначенні суми відшкодування моральної шкоди, не враховано роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року.

Судом першої інстанції в достатній мірі не враховано, тяжкість фізичних і моральних страждань, їх тривалість істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, відсоток втрати професійної працездатності, інвалідність. Через незабезпечення відповідачем належних умов праці на робочому місці позивача, призвело до виникнення у апелянта хронічного професійного захворювання. Внаслідок професійного захворювання, позивач протягом тривалого часу в значній мірі позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, порушення функцій організму призводить до необхідності залучення додаткових зусиль та ресурсів для організації життя. З моменту отримання хронічного захворювання позивач відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування, на теперішній час стан здоров`я не відновлений, негативні зміни у житті позивача довготривалі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з копії трудової книжки, що позивач ОСОБА_1 11.10.2010 року прийнятий до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на посаду машиніста гірничо-виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті. 22.08.2011 року переведений учнем прохідника з повним робочим днем у шахті. 26.12.2011 року переведений прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті. 23.08.2017 року переведений учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті. 21.04.2021 року позивача звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП (а.с.9-13).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 27.10.2021 року, позивачу встановлено професійне хронічне захворювання: хронічна радиколупатія L5, S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірним статико-динамічним порушенням, м`язово-тонічним та больовим синдромами (М54.1), хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірного ступеню (ІІІ ст. за класифікацією ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) (Н90.3), пневмоконіоз (q/t, 2/1) ЛН І-ІІ ст. (J60), гіпертонічна хвороба ІІ ст., 3 ст. СН 0 ст., ризик 4, гіперхолестеринемія.

Згідно п. 17 даного Акту наявне професійне захворювання виникло через тривалий період роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів пил, переважно фібро генної дії, виробничий шум (а.с.14-16).

В п.18 Акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 27.10.2021 року причиною виникнення професійного захворювання є: пил переважно фібро генної дії, кремнію діоксин кристалічний при вмісту вільного діоксину кремнію від 10 до 70% - фактична величина 192,2- 196,8 мг/м?, при нормативному значенні 10 мг/м?. тривалість дії упродовж зміни 84-90,3% зміни. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження( за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба)- фактична величина 194,4/224 Вт при нормативному значенні 90Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) фактична величина 89-116,7 Вт, при нормативному значенні 45Вт; маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 40 кг. При нормативному значенні 30 кг.. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30°30% зміни при нормативному значенні до 30°-25% зміни. Нахили корпусу 145-230 разів за зміну, при нормативному значенні 51-100 разів за зміну. Фактичні рівні звукового тиску, еквівалентні рівні шуму 88 90 дБА, при нормативному значенні 80дБА.

Згідно з довідки МСЕК від 02.12.2021 року позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 65% (30% - хронічна радикулопатія, 20% - хронічна приглухуватість, 15% - пневмоконіоз) та третю групу інвалідності безстроково, визначена потреба у медикаментозному лікуванні (а.с.17).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 19-20).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги та наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди відповідачем, через отримане професійне захворювання та втрату працездатності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо обов`язку відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду спричинену втратою здоров`я на виробництві, вважає його законним і обґрунтованим.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 173 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до п.18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.03.2021 року причиною виникнення професійного захворювання стало: пил переважно фібро генної дії, кремнію діоксин кристалічний при вмісту вільного діоксину кремнію від 10 до 70% - фактична величина 192,2- 196,8 мг/м?, при нормативному значенні 10 мг/м?. тривалість дії упродовж зміни 84-90,3% зміни. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження( за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба)- фактична величина 194,4/224 Вт при нормативному значенні 90Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) фактична величина 89-116,7 Вт, при нормативному значенні 45Вт; маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 40 кг. При нормативному значенні 30 кг.. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30°30% зміни при нормативному значенні до 30°-25% зміни. Нахили корпусу 145-230 разів за зміну, при нормативному значенні 51-100 разів за зміну. Фактичні рівні звукового тиску, еквівалентні рівні шуму 88 90 дБА, при нормативному значенні 80дБА.

Отже, роботодавець ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та важкої праці, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Рішення суду першої інстанції оскаржується представником позивача лише в частині визначеного судом розміру компенсації моральної шкоди.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача необґрунтований та заниженим. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер отриманого ним професійного захворювання, тривалість роботи на підприємстві відповідача за професією 09 років 05 місяців, в умовах впливу шкідливих факторів 39 років 01 місяць 16 днів, відсоток втрати професійноїпрацездатності в розмірі 65%, який встановлено безстроково. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 60 000 грн. до 100 000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави та збільшує цей розмірі з 140,92 грн. до 1000 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

Крім того, з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 1 500грн. за подання позивачем апеляційної скарги (1000,00 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мотуз Олександр Володимирович задовольнити частково.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 з 60 000 грн. до 100 000 (сто тисяч) гривень.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судового збору з 140,92 гривень до 1000 (одна тисяча) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави за подання позивачем апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: