Ухвала

01 липня 2022 року

місто Київ

справа № 369/2874/20

провадження № 61-5490ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у лютому 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37 569, 04 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 24 листопада 2021 року Києво-Святошинський районний суд міста Києва задовольнив позов ОСОБА_2 .

Суд стягнув з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 суму відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37 569, 04 грн.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 11 травня 2022 року Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС», рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2021 року скасував, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

Здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_2 20 червня 2022 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Доводи заяви про відвід суддів

Відповідач ОСОБА_1 23 червня 2022 року звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. та судді, яка входить до складу колегії, Ступак О. В.

Ухвалою від 24 червня 2022 року Верховний Суд визнав заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О. та Ступак О. В. необґрунтованою та передав на її для вирішення питання відводу іншому судді.

Ухвалою від 27 червня 2022 року Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів.

ОСОБА_1 30 червня 2022 року звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. та суддів, які входять до складу колегії: Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.

Відповідач ОСОБА_1 вважає, що за результатами розгляду застереження щодо недовіри суддям колегія суддів Погрібний С. О., Гулейков І. Ю, Ступак О. В. постановили необґрунтовану ухвалу на підставі помилкового сприйняття цього застереження як заяви про відвід суддів.

Також він зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 24 червня 2022 року не наведені мотиви прийняття або відхилення його аргументів щодо наявності обґрунтованих сумнівів в об`єктивності суддів Погрібного С. О. та Ступак О. В., що полягає, на його думку, у порушенні присяги та невиконанні покладених на них обов`язки судді, оскільки безпідставно застосовують нечинну статтю 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів, зробив висновок про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Колегія суддів Верховного Суду, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що судді Погрібний С. О., Гулейков І. Ю., Ступак О. В. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Висновки за результатами розгляду заяви про відвід

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., тож заявлений відвід суддям є необґрунтованим. Доводи заявника щодо відводу суддів не доведені та не обґрунтовані.

В оцінці доводів заяви про те, що застереження щодо недовіри суддям, подане до Верховного Суду 23 червня 2022 року, не є заявою про відвід суддів Погрібного С. О. та Ступак О. В., колегія суддів наголошує на тому, що за своїм змістом ці застереження містять доводи про наявність сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суддів, а отже, такі доводи підлягали вирішенню колегією суддів у певному процесуальному порядку - шляхом розгляду заяви про відвід суддів відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвала Верховного Суду від 24 червня 2022 року містить мотиви визнання доводів заявника щодо недовіри суддів необґрунтованими, а незгода з мотивами цього процесуального судового рішення не може бути підставою для відводу суддів. До того ж питання про відвід суддів Погрібного С. О. та Ступак О. В. вирішувалося іншим суддею у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О. та Ступак О. В. відмовлено. Суд касаційної інстанції не встановив обставин, які б свідчили про існування обставин, які згідно зі статтею 36 ЦПК України є підставою для відводу судді.

У зв`язку з викладеним необґрунтованими є доводи заяви про відвід суддів, що стосується упередженості у розгляді застережень як заяви про відвід суддів.

Також Верховний Суд виходить з того, що непогодження заявника із застосуванням суддями норм матеріального права, зокрема статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є підставою для відводу суддів, а свідчить про непогодження із правовим висновком Верховного Суду щодо застосування цієї норм права. При цьому за правилами частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин непогодження заявника із правовим висновком Верховного Суду не може бути підставою для відводу суддів.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість

(§§ 28-32).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв, за умови доведення існування одного з яких можна стверджувати про обґрунтованість сумнівів у безсторонності судді.

Загальні висновки

Враховуючи, що колегія суддів зробила висновок про необґрунтованість заяви про відвід суддів Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід цих суддів у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді Верховного Суду.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак