Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий

кредит, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №118_0106 від 05 вересня

2019 року.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №118_0106 від

05 серпня 2019 року в розмірі 24 902,45 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 05 серпня 2019 року було укладено договір про споживчий кредит №118_0106 за умовами якого позивач надав відповідачу суму кредиту у загальному розмірі 30 000,00 грн, на строк 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04 серпня 2024 року, під 56% річних. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором. Відповідач систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів. У відповідності до умов кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання визначеного кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідно до договору позивач має право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором по кредиту, процентах та пені в судовому порядку. Станом на 23 червня 2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком за договором про споживчий кредит складає 24 902,45 грн, з яких: 20 700,00 грн - загальна сума простроченого кредиту (по основному боргу); 4 142,62 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 0,00 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 0,00 грн -пеня за несвоєчасну сплату процентів;

0,00 грн - сума сплаченої пені; 22,42 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 12,86 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 7,00 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 17,55 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30 жовтня 2020 року представником позивача отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверти разом з копією ухвали суду про відкриття провадження повернулись до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

23 грудня 2020 року на адресу відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, яка на час ухвалення даного рішення відповідачем також не отримані та конверт разом з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст.279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).

Як убачається із матеріалів справи, 05 серпня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» , в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області

АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №118_0106, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000,00 грн на строк

60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 серпня 2024 року на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредиту за фіксованою процентною ставкою в розмірі 56% річних (а.с.8-12).

За змістом п.п. 3.1.1., 3.1.1.1 договору, банк надає кредит протягом одного банківського дня з моменту виконання позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту: сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн. протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього Договору.

Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позивальника ( п. 3.2.1. договору).

У відповідності до п.п 1.1.12. договору, поточний рахунок - відкритий у банку позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту.

Згідно змісту п. 3.3.3. договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 10 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок.

Підпунтом 3.10.2. договору передбачено, що термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме: спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем (позичальником) умов договору про споживчий кредит у разі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та /або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст.615 ЦК України)

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.3. договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання та у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором та у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до п. 8.3. договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Згідно до п. 3.9.3.2. договору, строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/ або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ст. 1050 ЦК України).

За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається з розрахунку заборгованості у ОСОБА_1 , станом на 23 червня

2020 року, була наявна заборгованість в розмірі 24 902,45 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 20 700,00 грн; процентів за користування кредитом - 4 142,62 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 22,42 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування - 12,86 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 7,00 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування - 17,55 грн (а.с. 5-6).

Разом з тим, 11 липня 2022 року від начальника філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - Крючкова С.С. до суду надійшла заява про не підтримання позовних вимог у справі, обґрунтована тим, що станом на даний час відповідач в повному обсязі виконала свої кредитні зобов`язання, заборгованість за кредитним договором сплачена відповідачем в повному обсязі. Однак витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн не компенсовані.

Отже ОСОБА_1 фактично після відкриття провадження у справі виконала зобов`язання перед АТ «Державний ощадний банк України» зі сплати заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №118_0106 від 05 серпня 2019 року, у зв`язку з повним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що вказано вповноваженим представником в отриманій судом заяві.

Що стосується розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України)

Згідно положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до змісту ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

З огляду на викладене, в порядку ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 525, 526, 530, 549,550, 610, 611, 625, 626, 629, 634, 1048-1050, 1054, 1056-1ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 142, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 27; ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: