провадження № 2/336/1989/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 липня 2022 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ Альфа-Банк звернулося 14.12.2021 р. до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За позовом, посилаючись на ст.ст.11, 509, 525, 526, 549, 623, 625, 1050, 1054 ЦК України та умови договору № 500838654 від 28.08.2020 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 317 810 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом 253 048,01 грн.; заборгованість за відсотками 64 762,80 грн.

Ухвалою від 23.12.2021 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 02.03.2022 р.

02.03.2022 р. розгляд справи було відкладено на 18.04.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р.

18.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 01.06.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

01.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 15.07.2022 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ Альфа-Банк до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 28.08.2020 р. АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали оферта на укладання угоди про надання угоди про надання кредиту № 500838654 (надалі договір).

Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 255 155,64 грн.

Кінцевий термін повернення кредиту 31.08.2027 р.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язані за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 255 155,64 грн.

В порушення умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.08.2021 р. має прострочену заборгованість в сумі 317 810,81 грн., з яких: за кредитом 253 048,01 грн.; по відсоткам 64 762,80 грн.

Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.

За правилами, встановленими ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 параграфа 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит.Банківський вклад» ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (параграф 1 «Позика») цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань.

Враховуючи, що відповідач не виконує зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд вважає, що банк вправі вимагати повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи положення законодавства у сукупності з наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку, що позов, пред`явлений АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню.

На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 4767,16 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Альфа-Банк (м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за договором № 500838654 від 28.08.2020 р. в сумі 317 810 грн. 81 коп. (за кредитом 253 048,01 грн.; по відсоткам 64 762,80 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк судовий збір в сумі 4767,16 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк