ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Суми

Справа №592/11862/21

Номер провадження 22-ц/816/655/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2022 року в складі судді Косолап М.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 14 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «АЛЬФА-БАНК» про зобов`язання провести реструктуризацію за договором споживчого кредиту.

Свої вимоги мотивував тим, що 19 червня 2008 року уклав з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 1801/0608/71-101, на забезпечення виконання якого, у цей же день укладено іпотечний договір № 1801/0608/71-101-Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним договором.

Позивач зазначав, що 23 квітня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ. На виконання вказаного Закону 09 липня 2021 року він звернувся з заявою до АТ «АЛЬФА-БАНК» про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, повідомив про виконання всіх визначених умов та надав необхідні документи. Листом № 66879-34-б/б від 30 липня 2021 року відповідач повідомив, що зобов`язання за кредитним договором не підлягають реструктуризації, оскільки документи подано не у повному обсязі: до заяви не долучено довідку про доходи позичальника, майнового поручителя та членів їх сімей; свідоцтво про шлюб або довідка нотаріуса про неперебування у шлюбі.

10 серпня 2021 року, вважаючи лист банку вимогою про надання додаткових документів, він надіслав поштою доповнення до заяви від 09 липня 2021 року та додав документи. Однак, листом № 78772-34-б/б від 09 вересня 2021 року відповідач повідомив, що подана заява не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Відмову вважає необґрунтованою, оскільки ним подано всі необхідні документи, він є позичальником і іпотекодавцем.

Вказував, що закон вимагає відсутність іншого житлового нерухомого майна саме у позичальника або майнового поручителя саме на дату подання заяви про обов`язкову реструктуризацію, а щодо членів сім`ї такої вимоги не передбачає, тому відповідач був зобов`язаний не пізніше 13 вересня 2021 року здійснити всі обчислення, необхідні для реструктуризації та надіслати позичальнику поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язання за результатами проведеної реструктуризації.

Просив суд зобов`язати АТ «АЛЬФА-БАНК» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за його заявою від 09 липня 2021 року (з доповненнями від 10 серпня 2021 року) за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року в порядку, передбаченому Законом України «Про споживче кредитування» в редакції змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ та надіслати позичальнику поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ «АЛЬФА-БАНК» про зобов`язання здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за його заявою від 09 липня 2021 року (з доповненнями від 10 серпня 2021 року) за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року в порядку, передбаченому Законом України «Про споживче кредитування» в редакції змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» із заявою про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року, наданий в іноземній валюті, зобов`язання за яким забезпечені іпотечним договором № 1801/0608/71-101-Z-1 від 19 червня 2008 року, предметом іпотеки виступає квартира АДРЕСА_1 . При цьому повідомив про виконання всіх визначних Законом умов та надав необхідні документи, однак банк безпідставно відмовив у проведені обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит.

Доводить, що на дату подання заяви ним у повному обсязі виконані встановлені Законом вимоги для проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за кредитним договором, тому АТ «АЛЬФА-БАНК» було зобов`язане не пізніше 13 вересня 2021 року здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації та надіслати позичальнику, поручителю інформацію про зміну зобов`язань, зокрема, новий графік платежів.

Заперечує проти посилань АТ «АЛЬФА-БАНК» на відчуження 02 липня 2021 року членом сім`ї позичальника іншого житлового нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , оскільки Закон вимагає відсутності іншого житлового нерухомого майна саме у позичальника або майнового поручителя, вимог щодо наявності/відсутності житлового нерухомого майна у членів сім`ї позичальника або майнового поручителя Закон не встановлює.

Зазначає, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2022 року провадження у справі № 591/6417/15 за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року зупинено до вирішення Ковпаківським районним судом м. Суми справи № 592/11862/21.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «АЛЬФА-БАНК» просить залишити оскаржуване рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що маючи непогашену заборгованість за кредитним договором та невиконуючи зобов`язання щодо її погашення, маючи не виконане зобов`язання, а також маючи спір у Зарічному районному суді м. Суми щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач відчужив інше нерухоме майно кв. АДРЕСА_2 своїй дружині ОСОБА_2 , уклавши договір дарування від 20.07.2017 року з реєстрацією за нею права власності на вказану квартиру. З викладених фактів вбачається, що після введення в дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», маючи не виконані грошові зобов`язання перед кредитором, позивач уклав договір дарування, переоформивши своє додаткове житло на свою дружину. Очевидно, що така дія була вчинена саме з метою неправомірно використати на шкоду кредитору мораторій, що був встановлений державою з метою захисту вразливих позичальників, створивши штучну перешкоду для звернення стягнення на предмет іпотеки. У свою чергу ОСОБА_2 відчужила квартиру своїй сестрі ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 4 Закону України 1381- IX у заяві про проведення реструктуризації зазначаються, крім іншого, розширена інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Розширена інформація з Державного реєстру речових прав містить інформацію про всі випадки перереєстрації речових прав і Законом було передбачено надання розширеної (а не звичайної) інформації з Державного реєстру саме з метою виявлення випадків неправомірного відчуження позичальниками майна, за аналогією з процедурою банкрутства.

АТ «Альфа-Банк» дізнався про подвійне відчуження вказаного нерухомого майна лише після звернення ОСОБА_1 із заявами про реструктуризацію його кредитного договору і вважає вказані договори дарування фіктивними та такими, що порушують права кредитора, оскільки унеможливлюють виконання судового рішення про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , який знав про подання до суду позову про стягнення з нього боргу.

Вказує, що позивач не просто не виконав зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту та інших платежів за кредитним договором, а й позбувся квартири, подарувавши її дружині, а та в свою чергу сестрі, щоб за рахунок квартири не могло бути погашено його борги у примусовому порядку.

Вважає поведінку позивача суперечливою та недобросовісною, перехід права власності на вище вказану квартиру за два тижні до подання заяви про реструктуризацію заборгованості за договором про споживчий кредит свідчить про мету приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів на підставі укладеного між банком та ОСОБА_1 договору позики та уникнення відмови від реструктуризації заборгованості.

Погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява про проведення реструктуризації позивачем була фактично подана до набрання рішенням суду законної сили у справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до нього про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України, тобто передчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Від АТ «Альфа-Банк» 01.07.2022 року до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1801/0608/71-101, за умовами якого банк надав позивачу грошові кошти у виді кредиту в сумі 70000 дол. США на строк з 19 червня 2008 року по 18 червня 2038 року включно та на умовах, передбачених у договорі, а позивач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти

за користування кредитом у терміни, передбачені цим договором (а.с. 70-77).

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надавався банком з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України в оплату за договором купівлі-продажу, зазначеним у п.1.4 цього договору: чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

19 червня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1801/0608/71-101 укладено іпотечний договір № 1801/0608/71-101-Z-1, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . Іпотекодавець підтвердив, що його дружина згодна з укладенням цього договору та його умовами, про що надала письмову згоду (п. 4) (а.с. 78).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК».

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК», яке є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк», із заявою про обов`язкову реструктуризацію заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року, зобов`язання за яким забезпечені іпотечним договором № 1801/0608/71-101-Z-1 від 19 червня 2008 року, предметом іпотеки за яким виступає квартира АДРЕСА_1 (а.с. 17).

У заяві ОСОБА_1 повідомив, що за кредитним договором йому надано споживчий кредит в іноземній валюті (долар США) на часткову оплату придбання житлової нерухомості, яка є предметом іпотеки, наявні непогашені зобов`язання; станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня; квартира є фактичним та зареєстрованим місцем проживання позичальника та членів його сім`ї; інших об`єктів житлової нерухомості ні позичальник, ні члени його сім`ї не мають. До заяви додав: довідку про склад сім`ї та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї позичальника.

Вказана заява отримана АТ «АЛЬФА-БАНК» 13 липня 2021 року, вхідний № 120706 (а.с. 35).

Листом від 30 липня 2021 року, вих. № 66879-34-б/б, АТ «АЛЬФА-БАНК» повідомило ОСОБА_1 про розгляд його заяви про проведення реструктуризації та її невідповідність вимогам п. п. 4 п. 7 Закону України «Про споживче кредитування», документи подано не в повному обсязі. До заяви не долучено довідку про доходи позичальника, майнового поручителя і членів їх сімей за останні 6 місяців або декларації фізичної особи-підприємця за останні 4 квартали; свідоцтво про шлюб або довідку від нотаріуса про неперебування у шлюбі (а.с. 18).

10 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» з доповненням до заяви від 09 липня 2021 року про обов`язкову реструктуризацію заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. У заяві зазначив, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ ним наведено всю необхідну інформацію та подано документи, звернув увагу, що на вимогу кредитора подаються документи про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї, тому лист від 30 липня 2021 року розцінив як вимогу по надання додаткових документів. Надав документи про доходи позичальника та членів його сім`ї дружини, повідомив що неповнолітні діти доходів не мають, надав копію свідоцтва про шлюб та наполягав на проведенні обов`язкової реструктуризації (а.с. 19, 38-41).

Зазначена заява отримана АТ «АЛЬФА-БАНК» 16 серпня 2021 року, вхідний № НОМЕР_1 (а.с. 37).

Листом від 09 вересня 2021 року, вих. № 78772-34-б/б, АТ «АЛЬФА-БАНК» повідомило ОСОБА_1 про розгляд його заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року та її невідповідність вимогам абз. 2 підп. 2 п. 7 Закону. Зазначено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна суб`єкта, встановлено відчуження 02 липня 2021 (договір дарування) членом сім`ї позичальника (іпотекодавця) іншого житлового нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 20).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 травня 2021 року, яке набрало законної сили 22 червня 2021 року, справа № 592/14357/19, за позовом ОСОБА_1 до АТ «АЛЬФА-БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 15 лютого 2019 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . Цим рішенням суду встановлено, що на час вчинення виконавчого напису 15 лютого 2019 року, на розгляді Зарічного районному суді м. Суми з 11 вересня 2015 року вже перебував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року (а.с. 85-86).

Станом на 01 січня 2014 у ОСОБА_1 була відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року. Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 12 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 складала 58242,99 доларів США, що становить 1244742,97 грн (а.с. 99-107, 155).

Крім того, судом установлено і не оспорюється сторонами, що у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа № 591/6417/15-ц за позовом ПАТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, провадження у якій поновлено ухвалою суду від 19 липня 2021 року після набрання законної сили рішенням суду про визнання договорів недійсними та зупинено у подальшому за клопотанням позивача до розгляду даної справи (а.с. 43).

Станом на 09 липня 2021 року у власності позичальника ОСОБА_1 перебувало нерухоме майно, частково придбане за рахунок кредитних коштів та є предметом іпотеки чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 , та в ній були зареєстровані позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та 4 неповнолітніх дітей (а.с. 120 -127).

Станом на 09 липня 2021 року у власності членів сім`ї позичальника об`єктів нерухомого майна, віднесених до об`єктів житлового фонду, не перебувало.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач ОСОБА_1 з 22 квітня 2005 року був власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка за договором дарування квартири від 20 липня 2017 стала власністю його дружини ОСОБА_2 , а 02 липня 2021 року вказана квартира набута за договором дарування у власність ОСОБА_3 (а.с. 45-52).

19 жовтня 2021 Зарічним районним судом м. Суми відкрито провадження за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в силу положень п. 7 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що визначає особливості здійснення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, яким доповнено Закон, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, за наявності станом на 23 квітня 2021 року між сторонами спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року і відкритого у Зарічному районному суді м. Суми провадження у справі за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення достроково заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, та відсутності на час розгляду цієї справи рішення суду, що набрало законної сили, позивач повинен був подати заяву про проведення реструктуризації після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом (23 квітня 2021 року), але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Встановивши, що із заявою про проведення реструктуризації ОСОБА_1 звернувся 09 липня 2021 року, тобто, до спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчиняти дії, заявлені у позові.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Тобто, проведення реструктуризації у будь-якому випадку передбачає зміну істотних умов договору.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ і Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпунктом 6 п. 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що за результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором, зокрема: сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку; сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації; сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт.

Абзацами 1 та 3 під. 3 п. 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Згідно з п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ, проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом правильно встановлено, що на підставі укладеного 19 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 1801/0608/71-101, у позивача виникли зобов`язання з повернення кредитних коштів, наданих у іноземній валюті, сплаті процентів за користування кредитом у строк з 19 червня 2008 року по 18 червня 2038 року.

Виконання зобов`язання за кредитним договором забезпечено іпотекою, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 , яка придбана частково за рахунок кредитних коштів, використовується як місце постійного проживання позичальника та членів його сім`ї. Загальна площа квартири не перевищує 140 м кв.

Судом встановлено і не спростовується відповідачем, що станом на 01 січня 2014 року у ОСОБА_1 була відсутня прострочена заборгованість за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, а станом на 23 квітня 2021 у цього позичальника наявне непогашене грошове зобов`язання перед кредитором АТ «АЛЬФА-БАНК».

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що на зобов`язання ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року, наданий в іноземній валюті, поширюється положення п. 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» щодо особливостей здійснення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором.

Суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність на день набрання чинності пунктом 7 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» - 23 квітня 2021 року у Зарічному районному суді м. Суми відкритого провадження у справі за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення достроково заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, та на час розгляду цієї справи відсутнє рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про існування між сторонами спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 1801/0608/71-101 від 19 червня 2008 року, та порушення позивачем строку та порядку подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором.

Висновок суду першої інстанції щодо подання заяви про реструктуризацію до спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» на правильність вирішення справи не впливає.

Сама по собі вимога позичальника на підставі п. 7 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» без дотримання порядку, встановленого цим пунктом, не є безумовною підставою для реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки реструктуризація це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту з урахуванням інших вимог цього пункту.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відчуження 02 липня 2021 року членом сім`ї позичальника іншого житлового нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , не впливає на здійснення реструктуризації заборгованості за кредитом, так як ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову у справі, яка переглядається.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук