КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2598/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Українця В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою у сторін народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. У рішенні суду визначено місце проживання доньки з матір`ю.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Сумлінно виконуючи рішення суду про стягнення аліментів, позивач не може бачитися з донькою, оскільки відповідач цьому перешкоджає. У зв`язку з цим позивач звернувся до Служби у справах дітей із заявою про встановлення регламенту побачень з донькою.

Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 878 від 24 грудня 2014 року встановлено регламент побачень з малолітньою донькою щотижня кожної середи з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин.

Разом з тим, відповідачка ігнорує прохання позивача про виконання зазначеного розпорядження та не надає можливості для побачень з дитиною.

Мотивуючи наведеним, просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною, встановити такі способи для участі у вихованні та спілкуванні з донькою: побачення щотижня кожного четверга з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; побачення щотижня кожної неділі з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин з можливістю спільного відпочинку та відвідування дитиною місця проживання батька.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , шляхом:

-встановлення зустрічей з дитиною кожного четверга з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 годин 00 хвилин до 18 години 00 хвилин;

-можливості спільного відпочинку та відвідування дитиною місця проживання батька - ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1409 гривень 60 копійок судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Уважає рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року незаконним та необгрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального права, статті 171 Сімейного кодексу України, статті 14 Закону України "Про охорону дитинства", Європейської конвенції про здійснення прав дітей, вказуючи, що суд неповно з`ясував обставини справи, визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які не доведені належними і допустимими доказами, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що не отримувала останнього року жодного повідомлення про розгляд цієї справи, ні копію позовної заяви. Вказує, що від Служби у справах дітей отримувала лише один телефонний дзвінок, яким була повідомлена про відкриття судової справи та необхідність провести бесіду з дитиною.

Указує, що випадково під час перебування 03 листопада 2021року у Солом`янському районному суді м. Києва дізналася про ухвалене рішення.

Звертає увагу, що з моменту розлучення сторін у справі ОСОБА_2 зустрічався з донькою за її згодою у будь-який час, не зважаючи на встановлений Регламент побачень. Перешкод з боку відповідачки не чинилося, оскільки дитина, хоча і не завжди з бажанням, але досить часто погоджувалася.

На думку скаржника, позов до суду про усунення перешкод у спілкуванні з донькою поданий позивачем навмисно та безпідставно, оскільки з боку відповідачки постійно подаються позови на відшкодування додаткових витрат на дитину.

Указує, що ОСОБА_2 протягом навчання доньки у Спеціалізованій школі №43 «Грааль» неодноразово, за згодою дитини, забирав доньку до свого міста проживання в Ірпінь , як в будні, так і на вихідні дні. Крім школи, він забирав доньку з її місця проживання та часто просив відповідачку привезти її до його місця проживання або забрати. З кожним разом бажання доньки спілкуватися з батьком зменшувалося. Під час відвідування батьком в 2020-2021 роках теперішнього місця навчання доньки - Ліцей КПІ, остання відразу від батька відходила, відмовлялась від подарунків та розмов. Все це відбувалося на очах свідків - однокласників та класного керівника.

Вважає, що прийняте Солом`янським судом рішення грунтується на безпідставному висновку Служби у справах дітей та неповністю досліджених матеріалах справи. Думка дитини заслухана не була. Відношення до батька не враховано. Також не врахований розпорядок дня та бажання дитини. Порушено право дитини висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Позов до суду та вказані дні та години спілкування визначені ОСОБА_2 на момент віку дитини 7 років в 2018 році. На момент прийняття судового рішення в 2021 році вік дитини становить 11 років. Не враховано наявність вільного часу дитини, оскільки окрім навчання у школі вона додатково займається двома мовами, математикою та танцями. Судом прийнято рішення на проведення часу батька та дитини кожного четверга з 16.00 до 18.00, але не вказано, яким чином це має відбуватися. Батько проживає в м. Ірпінь, відвідування загальних місць під час адаптивного карантину не має користі для дитини, не зрозуміло де та в яких умовах повинні відбуватися зустріч протягом двох годин.

Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

15 лютого 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

Зазначає, що доводи викладені у апеляційній скарзі не відповідають обставинам справи і не грунтуються на доказах, що міститься у матеріалах справи.

Вказує, що доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи є безпідставними, оскільки справа розглядалась у суді досить тривалий час. Вказує, що 16 січня 2019 року та 04 січня 2021 року ОСОБА_1 надавались пояснення для Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, відтак вона була обізнана про розгляд даної справи з інших джерел.

Вказує, що ОСОБА_1 жодним чином не обгрунтовує, в чому саме убачається неправильне або неповне встановлення обставин судом першої інстанції.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач та представник 3-ї особи подали заяви про розгляд справи за їх відсутність.

Відповідачка направила заяву про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, ураховуючи, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2010 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 878 від 24 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_2 встановлено регламент побачень з малолітньою донькою щомісяця кожної середи з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин (а.с. 10 зворот).

Із даних заяви від 20 березня 2017 року убачається, що позивач звертався до директора Спеціалізованої школи № 43 «Грааль» м. Києва з проханням у разі наявності бажання дитини побачитись чи поспілкуватись з ним по телефону, надати йому таку можливість (а.с. 12).

З даних листа директора Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї від 18 листопада 2016 року убачається, що під час телефонної розмови ОСОБА_2 надав згоду на участь у сімейній медіації, проте ОСОБА_1 відмовилась від проведення сімейної медіації через зайнятість на роботі (а.с. 13).

Відповідно до даних листа директора Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї від 05 жовтня 2017 року убачається, що під час телефонної розмови ОСОБА_1 не надала свої згоди на проведення сімейної медіації, пояснивши це тим, що вона не бачить перешкод у спілкування дитини з ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно Висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-2929 від 11 березня 2021 року , виходячи з інтересів дитини є доцільним визначити наступні способи участі ОСОБА_2 з дитиною : кожного четверга з 16.00 год до 18.00 год та кожної неділі з 10.00 год до 18.00 год.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька та доньки. Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 878 від 24 грудня 2014 року встановлено регламент побачень батька з дитиною, проте відповідачка ігнорує прохання про виконання зазначеного розпорядження та надання можливості для побачень з дитиною.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами виникають суперечності, пов`язані з участю батька у вихованні дитини, та позивач має перешкоди в спілкуванні з донькою, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо належного повідомлення відповідачки щодо дати, часу і місця розгляду справи, колегією суддів установлено таке.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05 лютого 20219 року (а.с.34).

Матеріали цивільної справи містить конверти із судовою повісткою адресовані ОСОБА_1 . Вказані конверти повернуті "за закінченим терміном зберігання" (а.с.44-45).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2020 року (а.с.55).

Конверти із судовою повісткою-повідомленням, адресовані ОСОБА_1 , повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с.68-69).

З матеріалів справи убачається, що судова повістка-повідомлення про судове засідання, призначене на 01 вересня 2020 року, вкладена у поштову скриньку. Конверт направлений на іншу адресу відповідачки повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с.89, 93).

Судову повістку-повідомлення про судове засідання призначене на 15 березня 2021 року о15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 отримала 29 січня 2021 року. Вказана обставина підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.100).

Судова повістка-повідомлення про повідомлення ОСОБА_1 про призначене судове засідання у справі на 27 вересня 2021 року, у якому було ухвалено судове рішення, повернута до відправника з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.116).

Відповідно до частин 1, 2 статі 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 1 статті 130 ЦПК України у випадку відсутності у адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Аналіз вищенаведеного дозволяє дійти висновку про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У положеннях частини другої, третьої статті 157 СК України зазначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Нормами статті 19 СК України установлено, що при розгляді спорів щодо, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів зазначає, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їхніх найкращих інтересів мусить мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їхнього характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків.

Установлено, що права ОСОБА_2 як батька порушуються матір`ю, відтак вимоги про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 підлягають задоволенню та визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіка його систематичних побачень із донькою, а також можливості спільного відпочинку та відвідування дитиною місця проживання батька.

При цьому, запропонований позивачем графік зустрічей, який узгоджується з позицією органу опіки та піклування, а саме встановлення зустрічей з дитиною кожного четверга з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 годин 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, є об`єктивно таким, що дозволяє дитині, 2010 року народження, дотримуватись здорового режиму та не заважає розпорядку для дитини.

Доказів про те, що цей графік створює перешкоди або унеможливлює дотримання дитиною звичайного режиму життя, відповідачкою не надано, як і не запропоновано іншого порядку спілкування дитини з батьком.

Доводи апеляційної скарги про те, що дитина не бажає спілкуватися з батьком, відхиляються колегією суддів, оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Окрім того, апеляційний суд виходить в першу чергу з інтересів дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Разом з тим, відповідачкою не надано доказів на підтвердження того, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а так само, що між батьком та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , шляхом: встановлення зустрічей з дитиною кожного четверга з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 годин 00 хвилин до 18 години 00 хвилин з можливістю спільного відпочинку та відвідування дитиною місця проживання батька - ОСОБА_2 .

Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , шляхом:

-встановлення зустрічей з дитиною кожного четверга з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та кожної неділі з 10 годин 00 хвилин до 18 години 00 хвилин з можливістю спільного відпочинку та відвідування дитиною місця проживання батька - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1409 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 липня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова