КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Київ

Справа №363/3346/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/3194/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Чіркова Г.Є. 25 серпня 2021 року у м. Вишгороді, повний текст рішення складений 30 серпня 2021 року, у справі за позовом Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані юридичні послуги,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2019 року представник позивача звернуся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання юридичних послуг № 09/04/2015 від 09 квітня 2015 року в розмірі 2619473, 32 грн, з яких: 1743635, 31 грн - заборгованість за надані юридичні послуги; 581020, 38 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання передбачена п. 6.5 договору; 52452, 36 грн - 3% річних та 242365, 27 грн - інфляційне збільшення суми боргу передбачене ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року щодо оплати наданих позивачем послуг у весь період дії договору.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 серпня 2021 року позов Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані юридичні послуги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» заборгованість за договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року у розмірі 1395923, 31 грн та судовий збір в розмірі 20938, 85 грн, а всього 1416862,16 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що розмір заборгованості відповідача за отримані і не оплачені послуги в розмірі 1395923,31 грн є доведеним на підставі сукупності даних актів приймання-передачі виконаних робіт, невід`ємних додатків до договору, в яких міститься детальний розрахунок, що відповідає вимогам п. 5.1 та п. 5.1.1 договору, фактичним обставинами справи, і сумнівів у суду не викликає.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання передбаченої п. 6.5 договору та трьох відсотків річних й інфляційного збільшення суми боргу згідно ст. 625 ЦПК України, то суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні вказаних вимог вказав на те, що позивачем в суді не доведено та не надано належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження того, що складені позивачем акти приймання-передачі виконаних робіт передавалися відповідачеві в спосіб визначений самим договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року. В самих актах міститься тільки інформація про дату їх складання. При цьому зі змісту актів не можна дійти висновку, в який момент його передано відповідачу і в який день підписано.

Доказів отримання відповідачем актів приймання-передачі виконаних робіт в спосіб передбачений укладеним між сторонами договором суду не представлено, а тому встановити момент з якого у відповідача виник обов`язок виконати грошове зобов`язання по кожному конкретному акту, судом неможливо, що в свою чергу впливає на правильність розрахунку штрафних санкцій передбачених п. 6.5 договору та ст. 625 ЦК України, і встановлення прострочення боржником, згідно п. 5.3 договору після спливу п`яти календарних днів після передачі кожного конкретного акту, коли для кожного конкретного акту цей строк повинен обчислюватися окремо. За таких обставин, суд позбавлений можливості здійснити правильний розрахунок пені, трьох відсотків річних та інфляційного збільшення боргу для кожного конкретного платежу, а тому в задоволені позову в цій частині суд відмовив за недоведеністю та необґрунтованістю.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Представник відповідача вказує на те, що відповідач виконав свої обов`язки щодо своєчасної та повної сплати юридичних послуг, заборгованість відсутня, що підтверджується, зокрема, примірниками актів приймання-передачі виконаних робіт від 05 травня 2015 року, 02 червня 2015 року, 29 квітня 2016 року та 30 грудня 2016 року. Саме ці акти містять відмітку про оплату та підпис керівника позивача - Куц Я.О . Також зазначає, що викликає великий сумнів той факт, що позивач продовжував працювати п`ять років без належної та повної оплати, втрачаючи власний час та надаючи професійну правничу допомогу. Тому вважають, що відповідачем було надано достатньо доказів на підтвердження виконання ним своїх обов`язків за вказаним вище договором.

На підставі викладеного, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторона позивача повторно звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи з підстав неможливості забезпечення участі їх представника, такі причини неявки до суду апеляційної інстанції з огляду на характер діяльності позивача та наявні можливості дистанційної участі не можуть бути визнані поважними причинами неявки в судове засідання, а тому колегія суддів не вбачала підстав для його задоволення. Сторона відповідача причини неявки в судове засідання не повідомила. Тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходив з наступного.

Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, було укладено договір про надання юридичних послуг №09/04/2015 /т. 1 а.с.19-23/.

Згідно з п. 1.1 цього договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги в обсязі та на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1 вказаного договору позивач зобов`язався забезпечувати високий професіональний рівень та своєчасність надання послуг, а відповідач п. 2.2.1 зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця в розмірі та в порядку, передбаченими цим договором.

Як передбачено п.п. 4.1-4.3 договору виконавець складає та передає замовнику для підписання акт наданих послуг. У разі ненадходження від замовника підписаного акту наданих послуг (надалі - акт) або письмових зауважень до нього протягом трьох робочих днів з моменту отримання акту, надані послуги вважаються прийнятими в обсязі та на умовах, вказаних в акті.

У разі незгоди замовника із змістом акту або його окремих положень, суперечки з цього приводу вирішуються шляхом переговорів. При цьому замовник повинен письмово попередити виконавця про незгоду з актом протягом трьох робочих днів після його передачі.

Обов`язок виконавця щодо передачі акту вказаному в п. 4.1 даного договору вважається виконаним, якщо акт надіслано керівництву замовника (іншій особі, що підписала цей договір) або іншій уповноваженій особі; надіслано поштою на адресу замовника, вказаного в цьому договорі або зареєстровано в канцелярії (у секретаря) замовника.

Згідно п.п. 5.1 - 5.1.1 договору вартість послуг, які надаються, розраховуються у відповідності до переліку вартості послуг зазначених в Додатку 1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно листа ДПС України № 9779/7/17-1217 від 03 квітня 2012 року, до складу витрат виконавця, включаються фактичні витрати, які безпосередньо пов`язані з провадженням захисту інтересів замовника, зокрема: оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються Виконавцем, транспорті витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо. Такі витрати виконавця замовник оплачує окремо від Додатку 1, за умови їх документального підтвердження.

Відповідно до п.п. 5.2 - 5.4 договору замовник і виконавець на умовах, визначених цим договором, підписують акт, який підтверджує перелік і обсяг наданих послуг.

Замовник оплачує послуги виконавця відповідно до підписаного акту шляхом перерахування зазначеної в акті суми на поточний рахунок виконавця, не пізніше п`яти календарних днів після передачі акту.

Послуги вважаються сплаченими з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Згідно п. 6.5 договору у разі порушення строку платежу, встановленого пунктом 5.3 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний календарний день затримки здійснення платежу.

Як передбачено п. 10.1 договору усі повідомлення, які надсилаються сторонами одна одній, у зв`язку з цим договором, повинні бути викладені у письмовій формі та вважаються надісланими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, телеграфом або доставлені носильним за вказаними у цьому договорі юридичними адресами сторін.

22 вересня 2015 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року у зв`язку зі зміною назви Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА» на «А.ДВА.КА.Т», якою вирішено внести зміни до вказаного договору щодо назви виконавця, а також змінено пункт 11.2 договору та встановлено, що договір діє протягом всього часу провадження захисту інтересів клієнта, якщо він не буде достроково припинений з ініціативи сторін /т.1 а.с.24-25/.

На виконання умов вказаного договору позивачем у період з квітня 2015 року по лютий 2019 року включно відповідачу надавалися юридичні послуги, факт надання яких підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт та додатками до них, в яких зазначений конкретний перелік наданих відповідачу юридичних послуг із зазначенням їх вартості за кожен місяць за період з квітня 2015 року по лютий 2019 року.

Так, за квітень 2015 року визначено вартість наданих послуг на суму 24067 грн; за травень 2015 року - 8220 грн; за червень 2015 року - 15750 грн; за липень 2015 року - 27657 грн; за серпень 2015 року - 20150 грн; за вересень 2015 року - 23411 грн; за жовтень 2015 року - 24834 грн; за листопад 2015 року - 46581 грн; за грудень 2015 року - 46720 грн; за січень 2016 року - 34253 грн; за лютий 2016 року - 55388 грн; за березень 2016 року - 50938 грн; за травень 2016 року - 29148 грн; за червень 2016 року - 61833 грн; за липень 2016 року - 35768 грн; за серпень 2016 року - 50900 грн; за вересень 2016 року - 51008 грн; за жовтень 2016 року - 52308 грн; за грудень 2016 року - 42 674 грн

26.3а липень 2017 року, відповідно до якогдсіф^начено наданих послуг, з урахуванням наданої знижки 25 %, у дев`ять в в ч

тисяч шістдесят дві) гривні.
; за січень 2017 року - 25508 грн; за лютий 2017 року - 20378 грн; за березень 2017 року - 35717 грн; за квітень 2017 року - 40031 грн; за травень 2017 року - 21161 грн; за червень 2017 року - 28821 грн; за липень 2017 року - 29062 грн; за серпень 2017 року - 47053 грн; за вересень 2017 року - 109203 грн; за жовтень 2017 року - 70763 грн; за листопад 2017 року - 33 725 грн; за грудень 2017 року - 32 693 грн; за січень 2018 року - 44 600 грн; за лютий 2018 року - 45923 грн; за березень 2018 року - 42605 грн;за квітень 2018 року - 49571 грн; за травень 2018 року - 61618,06 грн; за червень 2018 року - 57333,50 грн; за липень 2018 року - 68084 грн; за серпень 2018 року - 61618,06 грн; за серпень 2018 року - 26527,90 грн; за вересень 2018 року - 49175,75 грн; за жовтень 2018 року - 24803 грн; за листопад 2018 року - 12351,50 грн; за грудень 2018 року - 16332,50 грн; за січень 2019 року - 21706,85 грн; за лютий 2019 року - 27280,25 грн /т.1 а.с.38-188/.

Слід звернути увагу, на те що в акті від 30 листопада 2018 року сторонами погоджена вартість наданих протягом листопада 2018 року юридичних послуг в розмірі 12351,5 грн. Крім того, в цьому акті сторонами був визначений борг з минулого періоду в сумі 24803,75 грн (без ПДВ). А загальна сума заборгованості визначена в розмірі 37155,25 грн. В додатку до цього акту міститься перелік і дата надання послуг, що були надані у листопаді 2018 року /т.1 а.с.181-182/.

В подальшому в акті від 31 грудня 2018 року сторонами погоджена вартість наданих протягом грудня 2018 року юридичних послуг в розмірі 13270 грн. В додатку до цього акту міститься перелік і дата надання послуг, що були надані у грудні 2018 року /т.1 а.с.183-184/. В акті від 31 січня 2019 року сторонами погоджена вартість наданих протягом січня 2019 року юридичних послуг в розмірі 20435,8 грн. В додатку до цього акту міститься перелік і дата надання послуг, що були надані у січні 2019 року /т.1 а.с.185-186/. В акті від 28 лютого 2019 року сторонами погоджена вартість наданих протягом лютого 2019 року юридичних послуг в розмірі 27280,25 грн. В додатку до цього акту міститься перелік і дата надання послуг, що були надані у лютому 2019 року /т.1 а.с.183-184/.

28 травня 2019 року позивач направив на адресу відповідача вимогу претензію про виплату заборгованості за договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року, в якій вимагав здійснити оплату заборгованості за надані послуги в розмірі 1743635, 31 грн в строк до 01 липня 2019 року та вказав про розірвання договору 12 квітня 2019 року /т.1 а.с.26-33/.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вказану претензію відповідач отримав 04 червня 2019 року /т. 1 а.с.34-37/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В силу ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В порядку ч.1 та ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання послуг. З огляду на предмет договору про надання юридичних послуг об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги.

Укладений договір про надання правової допомоги №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, тому між сторонами виникли правовідносини, правове регулювання яких здійснюється згідно глави 63 ЦК України. Таким чином, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджуються обставини виконання сторонами його умов щодо надання послуг та оформлення актів прийому наданих послуг. Однак, обставини повного і належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг в повному обсязі не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Судом першої інстанції віро вказано на те, що згідно поданих відповідачем актів приймання-передачі виконаних робіт, та як визнано стороною позивача в судовому засіданні, надані позивачем юридичні послуги за квітень 2015 року на суму 24067 грн, червень 2015 року на суму 15750 грн, березень 2016 року на суму 106326 грн та квітень 2016 року на суму 84225 грн, відповідачем оплачено в повному обсязі, так як на відповідних актах містяться відмітки виконавця про їх оплату.

Акти приймання-передачі виконаних робіт за листопад 2015 року та жовтень 2017 року підпису відповідача не містять, і доказів надання цих актів замовнику відповідно до розділу 4 договору суду не надано, а відтак підстав вважати, що послуги вказані в додатках до зазначених актів дійсно надавалися АО «А.ДВА.КА.Т» відповідачу у суду не має, а тому підстав для стягнення заборгованості за вказаними актами в загальному розмірі 117344 грн (146581+70763=117344) судом не встановлено. В цій частині, як вірно вказав суд першої інстанції, позов є недоведеним.

Судом першої інстанції вказано на те, що розмір заборгованості відповідача за отримані і не оплачені послуги становить 1395923,31 грн, що є доведеним на підставі сукупності даних актів приймання-передачі виконаних робіт, невід`ємних додатків до договору, в яких міститься детальний розрахунок, що відповідає вимогам п. 5.1 та п. 5.1.1 договору, фактичним обставинами справи і сумнівів у суду не викликає.

Однак, з вказаним висновком колегія суддів апеляційного суду не може погодитись.

Так, з акту від 30 листопада 2018 року вбачається, що сторонами окрім погодження вартості наданих протягом листопада 2018 року юридичних послуг на суму 12351,5 грн, був визначений і борг з минулого періоду в сумі 24803,75 грн (без ПДВ). Вказане свідчить про те, що сторонами була узгоджена загальна сума заборгованості за весь минулий період в сумі 24803,75 грн (без ПДВ).

В актах від 31 грудня 2018 року, від 31 січня 2019 року, від 28 лютого 2019 року відсутнє зазначення про розмір заборгованості, але і відсутні дані про здійснення відповідачем оплати послуг за цими актами, як і відсутні дані про оплату за актом від 30 листопада 2018 року.

Таким чином, з урахуванням погодженої сторонами в акті заборгованості за минулий період в сумі 24803,75 грн, визначеної сторонами вартості наданих послуг у листопаді 2018 року - 12351,5 грн, у грудні 2018 року - 13270 грн, у січні 2019 року -20435,8 грн, у лютому 2019 року - 27280,25 грн, відсутності доказів про оплату відповідачем цих послуг, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 102474,85 грн (24803,75+12351,5+13270+20435,8+27280,25=102474,85).

А отже твердження позивача про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 1743635,31 грн не знайшли свого підтвердження, наявними доказами підтверджується заборгованість у розмірі 102474 (сто дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні 85 коп. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За умовами п. 5.3 договору відповідач зобов`язався оплати послуги виконавця відповідно до підписаного акту шляхом перерахування зазначеної в акті суми на поточний рахунок виконавця, не пізніше п`яти календарних днів після передачі акту.

Отже, виходячи з умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг настав через п`ять днів після підписання відповідного акту. А тому положення п. 10.1 договору щодо направлення усіх повідомлень рекомендованим листом, на які послався суд першої інстанції, не підлягають до застосування.

Пунктом 6.5 договору сторони погодили, що у разі порушення строку платежу, встановленого пунктом 5.3 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний календарний день затримки здійснення платежу.

Разом з тим, вказане положення має дію разом з дією договору. В листі-претензії від 28 травня 2019 року позивач вказав про розірвання договору 12 квітня 2019 року. Вказану претензію відповідач отримав 04 червня 2019 року і заперечень щодо цього питання не висловив. А отже сторони погодили розірвання договору і датою його розірвання слід вважати 12 квітня 2019 року.

Відповідно, за актом від 30 листопада 2018 року строк виконання зобов`язань відповідачем настав 05 грудня 2018 року і пеня за договором має нараховуватися до закінчення дії договору, тобто до 12 квітня 2019 року. Сума заборгованості визначена в акті з урахуванням визначеної суми боргу за минулий період становить 37155,25 грн, а отже пеня, яка розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] 2 [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів], становить 4727,34 грн.

За актом від 31 грудня 2018 року строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань настав 06 січня 2019 року і пеня за договором має нараховуватися до закінчення дії договору, тобто до 12 квітня 2019 року. Сума заборгованості визначена в акті 16332,5 грн, а отже пеня, яка розраховується за вищевказаною формулою, становить 1562,5 грн.

За актом від 31 січня 2019 року строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань настав 06 лютого 2019 року і пеня за договором має нараховуватися до закінчення дії договору, тобто до 12 квітня 2019 року. Сума заборгованості визначена в акті - 21706,85 грн, а отже пеня, яка розраховується за вищевказаною формулою, становить 1412,97 грн.

За актом від 28 лютого 2019 року строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань настав 06 березня 2019 року і пеня за договором має нараховуватися до закінчення дії договору, тобто до 12 квітня 2019 року. Сума заборгованості визначена в акті - 27280,25 грн, а отже пеня, яка розраховується за вищевказаною формулою, становить 1022,44 грн.

Загальний розмір пені за період дії договору складає 8725,25 грн (4727,34+1562,5+1412,97+1022,44=8725,25).

В порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що положенням укладеного між сторонами договору був встановлений інший розмір відсотків, а саме у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, на час дії договору положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не підлягають до застосування, однак після закінчення дії договору і враховуючи наявність невиконаного грошового зобов`язання .

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем на дату розірвання договору (12 квітня 2019 року) становить 102474,85 грн, період нарахування інфляційних втрат та 3 % річних був визначений позивачем у позові до 29 липня 2019 року, а отже за вказаний період інфляційні втрати становлять 604,60 грн, а 3% річних за порушення грошового зобов`язання становлять 909,63 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить суму 112714 (сто дванадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 33 копійки, яка є складається з заборгованості за надані послуги в розмірі 102474,85 грн, пені за договором 8725,25 грн, інфляційних втрат 604,60 грн, 3 % річних 909,63 грн (102474,85 +8725,25+604,60+909,63=112714,33).

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції. Суд першої інстанції не дав належну правову оцінку наданим сторонами доказам, допустив неповне з`ясування обставин справи у зв`язку з чим невірно визначив суму боргу за надані послуги та зробив помилковий висновок про відсутність підстав для застосування наслідків порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань передбачених договором та положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України. Тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в цілому з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).

За результатами розгляду розмір задоволених позовних вимог становить 4 %, відповідно, вимоги апеляційної скарги задовольняються на 96 %. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено 39292,10 грн (т.1 а.с.18). Відповідач при зверненні з апеляційною скаргою сплатив 58938,15 грн (т.2 а.с.99,127). Отже, враховуючи принцип пропорційності компенсації позивачеві за рахунок відповідача підлягає 1571,68 грн, а відповідачу за рахунок позивача - 56580,62 грн, різниця між цими сумами становить 55008,94 грн, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані юридичні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» заборгованість за договором про надання юридичних послуг №09/04/2015 від 09 квітня 2015 року у розмірі 102474,85 грн, пеню за період дії договору в розмірі 8725,25 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 909,63 грн, інфляційні втрати 604,60 грн, а всього 112714 (сто дванадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 33 копійки.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Адвокатського об`єднання «А.ДВА.КА.Т» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 55008 (п`ятдесят п`ять тисяч вісім) гривень 94 копійки.

Позивач: Адвокатське об`єднання «А.ДВА.КА.Т», , юридична адреса: 03115 м. Київ, вул. Котельникова, 23, фактичне місцезнаходження: 04071 м. Київ, вул. Нижній Вал,19-21

Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 04 липня 2022 року.