Справа №183/9034/21
Провадження № 2/201/1932/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 липня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду в м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а.с. № 2-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.04.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 1 ст. 274 , ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. №53).

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 25.05.2020р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Voikswagen Passat» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Власнику автомобілю «SkodaOktavia А7» завдано матеріальних збитків, постраждалих осіб немає. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020р. у справі №932/6538/20 водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 завдано майнову шкоду, яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди або відповідальною особою. 26.05.2020р. із заявою про виплату страхового відшкодування до М(Т)СБУ звернувся власник автомобіля «SkodaOktavia А7» ОСОБА_2 . Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу за №250520 від 25.05.2020р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «SkodaOktavia А7» складає 63 482грн.58коп. М(Т)СБУ визначило розмір регламентної виплати потерпілому у розмірі 55 383грн. 77коп. та 01.09.2020р. відповідна сума коштів була перерахована представнику потерпілого ОСОБА_3 . Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», М(Т)СБУ отримало право на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у зв`язку із ДТП, що відбулася з вини ОСОБА_1 , загальна сума яких складає 56 900грн. 77коп., з яких 55 383грн. 77коп. сума сплаченого відшкодування, 1 517 грн. компенсація витрат на проведення експертизи, які представник позивача просив стягнути з відповідача, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 2 270 грн.

Позивач про дату та час розгляду справи на 26.05.2022р. та 12.07.2022р. був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявні докази (а.с. №62). У позовній заяві представник позивача Батенко Є.Г. (діє на підставі довіреності від 27.05.2021р. - а.с.№39) просила розглянути справу без участі представника позивача, також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просила суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. № 4).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 26.05.2022р. та 12.07.2022р. двічі поспіль не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся за місцем проживання, яка була підтверджена відповіддю ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.01.2022р. (а.с. №45). Втім, конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачу, були повернуті до суду з відмітками «адресат відсутній за адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №59, 60). Крім того, про дату та час розгляду справи на 12.07.2022р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.№63).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання двічі не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.05.2020р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Voikswagen Passat» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження та власнику автомобілю «SkodaOktavia А7» завдано матеріальних збитків, постраждалих осіб немає.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020р. у справі №932/6538/20 водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. №5).

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, в результаті даної ДТП з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була забезпечена договором ОСЦПВВНТЗ (страховим полісом) №ЕР/147081799, страховик ПАТ «СК «УСГ», терміном дії з 15.01.2020р. по 14.01.2022р. (а.с. №11).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору ОСЦПВ (а.с. №12).

Згідно висновку експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку №250520, складеного 25.05.2020р. вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 складає 63 482 грн. 58коп. (а.с. №13-19).

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП ОСОБА_1 потерпілому відшкодована не була. У зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до М(Т)СБУ з відповідною заявою від 26.05.2020р., яка зареєстрована М(Т)СБУ 02.06.2020р. (а.с. №28).

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, М(Т)СБУ було прийнято рішення (Наказ №3.1/676 від 31.08.2020р. - а.с. №34зв) про відшкодування шкоди та власнику автомобіля марки «SkodaOktavia А7» д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_2 виплачено грошові кошти у розмірі 56 900грн. 77коп., що підтверджується платіжними дорученнями №1481460 від 01.09.2020р. та №1824057 від 09.09.2020р. (а.с. №37).

Розмір відшкодування включав: 55 383 грн.77коп. - сума сплаченого відшкодування та 1 517 грн. - компенсація витрат на проведення експертизи, сплата яких підтверджується платіжними документами (а.с. №37).

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.«а» ч.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092.

Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку №250520, складений 25.05.2020р. по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу.

Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно п.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

М(Т)СБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату потерпілій особі - ОСОБА_2 .

Отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у М(Т)СБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 55 383 грн. 77коп. - сума сплаченого відшкодування, 1 517 грн. - компенсація витрат на проведення експертизи, а загалом 56 900грн. 77коп., сплата яких підтверджується платіжними дорученнями №1481460 від 01.09.2020р. та №1824057 від 09.09.2020р.

Як зазначено в правовій позиції, яка була висловлена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р.: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми (у розмірі 55 383 грн. 77коп. - сума сплаченого відшкодування, 1 517 грн. - компенсація витрат на проведення експертизи) перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача ОСОБА_1 , а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог М(Т)СБУ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 35, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, правовою позицією ВСУ в постанові від 16.11.2016р. у справі №6-2188цс16, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму понесених витрат у розмірі 56 900 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.