Справа № 219/4686/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі судді Хомченко Л. І.
секретар Гаврилюк К.К.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщення,мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Однак, на теперішній час за цією адресою зареєстрована мати позивача, яка з лютого 2017 року в цьому житловому приміщенні не проживає, її особистих речей в житловому приміщенні не має. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла відповідачі приймати не збираються. Крім того, факт реєстрації відповідачів у даному житловому приміщені перешкоджає їй розпоряджатися на свій власний розсуд та оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно впливає на її майновий стан, що є порушенням її прав як власника. Просить позов задовольнити.
До судового засідання не з`явився позивач, який про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, тому суд вважає за необхідне скористуватися правилами статті 223 ЦПК України з наведених вище підстав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлені про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі.
При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного
Судом встановлено, що з копії договору купівлі-продажу квартири від 06 лютого 2013 року вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки відповідач прописаний за адресою: яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає з 2017 року, що підтверджується відповідним актом.
Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР член сім`ї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 1ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеному будинку понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися будинком з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням.
Суд встановив, що відповідач квартиру звільнив добровільно та не проживає в ній з 2017 року. Наявність реєстрації у квартирі відповідача перешкоджає позивачу у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, та він несе додаткові витрати за комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право відповідача користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити.
Судові витрати за клопотанням позивача суд залишає за ним.
На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК Української РСР, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою ,що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом ,що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Суддя Л.І. Хомченко

Суддя Л.І. Хомченко