К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

5 липня 2022 року місто Київ

справа № 757/10972/22-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/7904/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю помічника судді в якості секретаря судового засідання: Сиченка К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс ЛТД", подану представником Петрів Романом Володимировичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва у складі судді Остапчук Т.В. від 26 травня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року, посилаючись на те, що державним виконавцем не було доведено факту його умисного ухилення від виконання зобов`язань, що є обов`язковим при встановлення такого обмеження.

Вказує, що 2 лютого 2007 року між ЗАТ "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 781-Ф, з подальшими змінами до нього, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 2 000 000 доларів США з кінцевим строком повернення до 1 лютого 2010 року.

ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість на суму 136 800 доларів США, однак повністю виконати грошове зобов`язання позичальник не зміг у зв`язку із початком світової фінансової кризи.

Виконання зобов`язання за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року було забезпечено іпотекою згідно договорів іпотеки від 2 лютого 2007 року №781-Ф/ІП-1, 781-Ф/ІП-2, за умовами яких предметом іпотеки виступали земельні ділянки належні на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Право вимоги за кредитним договором та іпотечними договорами неодноразову переходило до різних кредиторів. Так, останнім кредитором було ТОВ "ФК "ЛОКО", яке 19 січня 2017 року звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації право власності на іпотечне майно за собою, внаслідок чого кредитні зобов`язання припинилися.

В подальшому заявнику стало відомо, що 7 березня 2019 року ПАТ "Омега Банк" відступило право вимоги за договором іпотеки № 781-Ф/ІП-2 від 2 лютого 2007 року на користь ТОВ "Файненс Компані". Також в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/503/21 за позовом ТОВ "Системабуд" до ТОВ "Файненс Компані" про визнання недійсним електронних торгів в частині продажу активів ПАТ "Омега Банк", визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 781-Ф/ІП-2 від 2 лютого 2007 року на користь ТОВ "Файненс Компані", а також визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 7 березня 2019 року, укладеного між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані".

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Файненс Компані" з листом-пропозицією про укладення мирової угоди і встановлення факту відсутності у нього заборгованості перед ТОВ "Файненс Компані".

Посилаючись на те, що грошове зобов`язання за кредитним договором було припинено за рахунок реалізації предмета іпотеки, а щодо майнових вимог ТОВ "Файненс Компані" існує судовий спір, ОСОБА_1 просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року, з урахуванням внесення виправлень згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 3 червня 2022 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вжите відповідно до ухвали суду від 21 жовтня 2021 року у цивільній справі № 757/56470/21-ц.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що грошове зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року частково виконане, а тому відсутні підстави для встановлення обмеження у праві виїзду за межі України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Файненс ЛТД" - Петрів Р.В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду або відмовити у її задоволенні.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що ТОВ "Файненс ЛТД" не було залучено до участі у справі, однак скасування обмеження боржнику у праві виїзду за межі України порушує права товариства, оскільки воно є 100 % засновником ТОВ "Файненс Компані", яке в свою чергу є стягувачем у виконавчому провадженні. Ухилення ОСОБА_1 від виконання грошового зобов`язання перед ТОВ "Файненс Компані" безпосередньо впливає на отримання доходів засновником вказаного товариства.

Як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції, ТОВ "Файненс ЛТД" посилається на те, що ОСОБА_1 ще у лютому 2022 року звернувся із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яка була передана раніше визначеному складу суду (суддя Хайнацький Є.С.). В подальшому заявником подано ще 10 аналогічних заяв, що свідчить про зловживання процесуальними правами заявника. Розглядаючи справу, суддя Остапчук Т.В. повинна була визнати дії заявника зловживанням процесуальними правами і залишити її без розгляду на підставі частин 3,4 статті 44 ЦПК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "Файненс ЛТД" - Петрів Р.В. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ТОВ "Файненс Компані" - Четвертак К.С. не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що про розгляд справи йому стало відомо випадкового з мережі інтернет лише 4 липня 2022 року, ані копії апеляційної скарги, ані повістки про виклик до суду він не отримував. Посилаючись на необхідність ознайомлення з матеріалами справи та підготовки пояснень на апеляційну скаргу, просив відкласти слухання справи.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів вважає, що з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги, клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. Крім того, суд враховує, що представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 направлялась судова повістка-повідомлення на його офіційну електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією звіту про направлення електронного поштового листа від 22 червня 2022 року о 11:41 (том І а.с. 198). Вказане свідчить про завчасне повідомлення представника про розгляд справи, а також наявність достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2014 року у справі № 757/24920/13-ц задоволено позов ПАТ "Омега Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Омега Банк" заборгованість за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року в сумі 31 803 201 грн. 49 коп., а також 3 441 грн. витрат по сплаті судового збору.

25 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2014 року у справі № 757/24920/13-ц.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 8 червня 2021 року, замінено сторону у виконавчому провадженні по примусовому виконанню заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2014 року у справі № 757/24920/13-ц з ПАТ "Омега Банк" на його правонаступника ТОВ "Файненс Компані".

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року поновлено ТОВ "Файненс Компані" строк для пред`явлення виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 25 березня 2014 року № 757/24920/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року в сумі 31 803 201 грн. 49 коп. та видано ТОВ "Файненс Компані" дублікат виконавчого листа.

15 липня 2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66094619 з примусового виконання дубліката виконавчого листа № 757/24920/13-ц, виданого 30 червня 2021 року Печерським районним судом міста Києва. Копію вказаної постанови одержана ОСОБА_1 19 липня 2021 року.

В добровільному порядку рішення суду не виконано.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року задоволено подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного фактичного виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ "Омега Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на підставі якого Печерським районним судом міста Києва 30 червня 2021 року видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 757/24920/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Файненс Компані" заборгованості за кредитним договором № 781-Ф від 2 лютого 2007 року в розмірі 31 803 201 грн. 49 коп. та 3 441 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 9 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A № 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Основні засади судочинства закріплені у статті 129 Конституції України. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Апеляційне провадження - це факультативна стадія цивільного процесу, під час якої апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішень та ухвал суду першої інстанції, що не набрали законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, положеннями цивільного процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У контексті зазначеного, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

При цьому особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Подаючи апеляційну скаргу, ТОВ "Файненс ЛТД", яке не брало участі у справі, посилалося на те, що воно є 100 % засновником ТОВ "Файненс Компані" (том І а.с. 229-232) (стягувач у виконавчому провадженні) і оскаржуваною ухвалою порушено його права та інтереси, так як невиконання боржником рішення суду може призвести до втрати доходів засновником.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається, що у ньому розглянуто і вирішено питання про право ТОВ "Файненс ЛТД", як засновника ТОВ "Файненс Компані", або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Файненс ЛТД" на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року підлягає закриттю.

Керуючись статтею 352, пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс ЛТД", поданої представником Петрів Романом Володимировичем, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва у складі судді Остапчук Т.В. від 26 травня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: