Справа № 214/3437/22
2-о/214/133/22
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення заяви без руху

25 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., дослідивши матеріали заяви №214/3437/22

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (вул. Перекопська, буд. 168, м. Херсон),

про встановлення факту постійного проживання на території Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду засобами поштового зв`язку із заявою, отриманою судом 21.07.2022, в якій просить суд встановити юридичний факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або встановити юридичний факт його проживання на території України станом на 13.11.1991.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, а саме.

У пункті третьому Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

На підставі цієї Постанови у пункті 4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що судам слід мати на увазі, що питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону №2235-III також Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 №215/2001, яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань. Також в листі вказано, що судам слід чітко додержуватися вимог зазначених нормативних актів, що регулюють питання громадянства стосовно позасудового порядку вирішення набуття чи прийняття до громадянства України, а також у разі, коли встановлення юридичного факту не тягне для заявника правових наслідків, судам слід закривати провадження у таких справах.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно для набуття громадянства України особами, які постійно проживали на території України, однак з тих, чи інших причин не отримали паспорт громадянина України у встановлений законом строк.

Зі змісту поданої заяви слідує, що заявник просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, що постійно проживали на території України станом на 24.08.1991, а також особи, які проживали на території України станом на 13.11.1991 і не були громадянами інших держав.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Тобто, факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та факт проживання на території України станом на 13.11.1991 за відсутності громадянства іншої держави, це різні факти, встановлення яких залежить від доведеності різних обставин, у зв`язку з чим заявнику необхідно уточнити прохальну частину заяви.

Щодо доданих до заяви доказів, то суд зауважує, що вони не засвідчені у порядку, встановленому ч. 5 ст. 95 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений й п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Окремо суд звертає увагу заявника, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у заявника. Про наявність оригіналів у іншої особи заявник та його представник повинні зазначити у порядку, встановленому ч. 5 ст. 95 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, то згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, в іншому випадку заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260, 318 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання на території Україні, залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків та приведення заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити заявникові за адресою, вказаною ним в заяві для виконання. У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та повернена заявникові разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає

Суддя Сіденко С.І.