Справа № 390/1400/21
Провадження № 2/390/151/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" травня 2022 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бойко І.А.,

при секретарі Пікущій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в заочному порядку, в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтуванні позову зазначає, що 06.04.2019 року між сторонами раптово виникли неприязні відносини через порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Внаслідок конфліктної ситуації відповідач наніс удар в ліву скроню, чим завдав позивачу тілесне ушкодження у виді гематоми лівої скроневої ділянки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 412 від 29.08.2019 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Ухвалою суду ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності а кримінальне провадження відносно нього закрито. Позивач через спричинене тілесне ушкодження перебував на лікуванні та витратив власні кошти для відновлення здоров`я на суму 2883,29 грн. Також, внаслідок неправомірних дій відповідача було розбито телефон позивача, вартістю 1700 грн та пошкоджено шкіряну куртку, вартістю 5760 грн. Крім того, позивачу завдана моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 50000 грн, наявність якої він обґрунтовує душевними переживаннями, фізичним стражданням, порушенням нормальних життєвих зв`язків, неможливістю продовжувати активне особисте та суспільне життя, порушенням стосунків з оточуючими, приниженням його гідності. Моральні страждання продовжують супроводжувати позивача, тому він докладає зусиль для відновлення нормальних життєвих відносин. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання його представника адвоката Бойко З.С., в якому вона просить розглянути справу без участі сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, тому справу розглянуто без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.09.2021 року по справі №404/7137/19 ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин. 06.04.2019 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_2 рухався на своєму автомобілі ГАЗ по вул. Героїв України. Проїжджаючи повз автомобіль «Опель астра» державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , ОСОБА_2 здалось, що останній підрізав його автомобіль. Під`їхавши до автомобіля ОСОБА_1 , ОСОБА_2 почав махати рукою, тим самим сигналізувати ОСОБА_1 , щоб останній зупинив автомобіль. Коли ОСОБА_1 зупинився, перед ним зупинився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_2 . Перебуваючи по вул. Героїв України 12Б, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов ОСОБА_1 назустріч. Підійшовши до ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_2 , виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_1 в область голови в ліву скроню, чим завдав останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №412 від 29.08.2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: гематоми лівої скроневої ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказаною ухвалою суду, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0002780 внесене до ЄРДР 10.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6035 ОСОБА_1 з 06.04.2019 по 11.04.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП «КОЛ КОР» з діагнозом: повторна ЗЧМТ (06.04.19 р.). Струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови (а.с.5).

З фінансових чеків вбачається, що 06.04.2021 року та 09.04.2021 року ОСОБА_1 на придбання медичних препаратів та здійснення заходів медичного діагностування витрачено 2883,29 грн (а.с.3).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000253 від 30.07.2019 року вартість телефону LCD iPhone 5S Black (Original), становила 1700 грн (а.с.4).

З розрахункової квитанції серії АВБ № 020323 від 17.03.2019 року, вбачається, що вартість шкіряної куртки становила 5760 грн (а.с.4).

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову, заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, досліджені судом докази щодо обставин справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до належного відповідача, який має відшкодувати йому матеріальну шкоду, оскільки така шкода завдана неправомірними діями відповідача.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Належних допустимих доказів на спростування презумпції своєї вини, а також на спростування позовних вимог позивача щодо спричинення йому матеріальної шкоди та її розміру, відповідачем суду не надано, що є його процесуальним обов`язком згідно ст.12, 81 ЦПК України, отже розмір матеріального збитку, завданого позивачу відповідачем не спростовано, тому матеріальна шкода в розмірі 10343,29 грн підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої порушення прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей можуть кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди, зокрема у рішенні від 28.05.1985 року у справі «Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom», в якому зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

За встановлених судом обставин мало місце протиправне діяння відповідача, яке мало наслідком тілесне ушкодження і лікування позивача, а також пошкодження майна позивача, провину заподіювача шкоди не спростовано та існує причинно-наслідковий зв`язок між діянням винної особи та наслідками, що настали.

Позивач, обґрунтовуючи моральну шкоду, зазначив, що в результаті неправомірних дій відповідача йому завдано немайнових втрат, спричинених моральним стражданням (душевні переживання, фізичні страждання, порушення нормальних життєвих зв`язків, неможливість продовження активного особистого та суспільного життя, порушення стосунків з оточуючими, приниження гідності). Розмір моральної шкоди позивач оцінив в сумі 50000 грн.

Суд вважає, що вимоги потерпілого є завеликими і позивачем не доведено глибину душевних страждань, тому, з урахуванням обставин справи, вимог виваженості та дотримання справедливого балансу між інтересами потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди, часткової доведеності її розміру, суд вважає, що відшкодування позивачу моральної шкоди підлягає зменшенню до розміру 3000 грн, що на переконання суду відповідає критерію справедливості розумності, виваженості та не призведе до збагачення позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 10343,29 грн, в якості відшкодування матеріальної шкода, а також 3000 грн, в якості відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 СК ЦПК України, вимогами якої визначено, що якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи ціну позову розмір ставки судового збору, а також часткове задоволення позову з відповідача підлягає стягнення 219,44 грн на користь держави, в якості судового збору.

На підставі ст.ст. 13, 22, 23, 386, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.4, 5, 12, 13, 77-81, 89, 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10343,29 грн, в якості відшкодування матеріальних збитків, а також 3000 грн в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 219,44 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко