Справа № 496/2624/22
Провадження № 2/496/1271/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення порядку спілкування та побачень матері з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за місцем її реєстрації або проживання;

- встановити порядок її спілкування та побачень з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме кожної п`ятниці, суботи та неділі, без присутності батька ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частиною 2 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

З матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що донька сторін по справі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла 16 років, тобто є неповнолітньою, а не малолітньою дитиною, а тому наділена правом самостійно обирати своє місце проживання.

Водночас, приписами статей 160, 161 Сімейного кодексу України та 29 ЦК України не передбачено вирішення у судовому порядку питання щодо місця проживання неповнолітньої дитини, яка досягла 14 річного віку, оскільки юрисдикція суду поширюється лише на спори між батьками щодо місця проживання малолітніх дітей, тобто відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

В свою чергу, син сторін по справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг 20 річного віку, тобто є повнолітньою особою, і судом не може вирішуватися питання щодо способів участі одного з батьків у його вихованні без залучення його, як учасника спору, адже така особа має процесуальну право- та дієздатність.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у цивільній справі №522/12901/17, провадження №14-503цс18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги про визначення місця проживання доньки, яка досягла 16 років, а також встановлення порядку спілкування та побачень з сином, який досяг 20 років, не підлягають судовому розгляду.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст. ст. 6, 159-161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення порядку спілкування та побачень матері з дитиною - відмовити.

Надіслати копію ухвали позивачці разом з документами, доданими до позовної заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 19.07.2022 року.

Суддя Л.О. Пендюра