Справа № 453/304/22
№ провадження 2/453/268/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
з участю третьої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-
24.03.2022 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою доКозівської сільської ради Стрийського району Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок ( літера « А-1»), загальною площею 53,7 кв.м, з неї житлова - 11,5 кв.м, з господарськими будівлями сараєм (літера «В»), сараєм (літера «Г»), навісом (літера «Д»), сараєм ( літера «Е»), що розташований по АДРЕСА_1 та на житловий будинок (літера « Ж-1»), загальною площею 72,6 кв.м, з неї житлова - 42,2 кв.м, з господарськими будівлями навісом (літера «Б»), убиральнею ( літера «Є») та господарськими спорудами: огорожею №1, огорожею №2, воротами №3, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 до дня своєї смерті постійно проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 і на випадок своєї смерті склала в користь позивачки заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Завадківської сільської ради Марочканич М.Я. від 20.08.2001 року за реєстр. № 5. Даний заповіт не скасовувався та є чинним, про що свідчить відповідний запис на дублікаті заповіту і підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області від 19.07.2018 року № 52671899.
Згідно довідки-характеристики Стрийського МБТІ від 17.11.2021 року № 2506, право власності на житловий будинок (літера «А-1») по АДРЕСА_1 зареєстровано за гр. ОСОБА_6 в реєстровій книзі № 1 за реєстр. № 87 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів від 30.11.1989 року згідно рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів від 23.11.1989 року № 301. Даний житловий будинок побудований в 1954 році, є придатним для проживання та не являється об`єктом самочинного будівництва. Право власності на житловий будинок (літера «Ж-1»), який побудований в 1990 році, не зареєстрований. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 613 784 грн.
Про те, що право власності на житловий будинок (літера «А-1»), 1954 року побудови, зареєстровано за ОСОБА_6 в Стрийському МБТІ, свідчить лист Стрийського МБТІ від 22.09.2021 року № 2040 із доданою до нього архівною копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1989 року. Однак за життя ОСОБА_6 втратила оригінал свідоцтва про право особистої власності на вищевказаний житловий будинок, що стверджується відповідним оголошенням в рекламно-інформаційному виданні «Фортуна».
Згідно Виписки з погосподарської книги № 4 с. Завадка станом на 2011-2015 роки, виданої старостою сіл Завадка, Задільське Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Лопух В.Й. від 22.11.2021 року №1007/09-20, за ОСОБА_6 , яка була головою домогосподарства, о/р 0199-1, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на праві власності рахується житловий будинок загальною площею 72 кв.м. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,01 га, яка перебувала в користуванні ОСОБА_6 .
Згідно технічного паспорта на будинковолодіння в складі двох будинків садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого Стрийським МБТІ від 07.10.2020 року за №7, загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), 1954 року побудови, складає 53,7 кв.м., з неї житлова 11,5 кв.м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі: сарай (літера «В»), сарай (літера «Г»), навіс (літера «Д»), сарай (літера «Е»). Загальна площа житлового будинку (літера «Ж-1»), 1990 року побудови становить 72,6 кв.м., з неї житлова 42,2 кв.м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі: навіс (літера «Б»), убиральня (літера «Є») та господарські споруди: огорожа №1, огорожа №2, ворота №3. Відомості про проведення даної технічної інвентаризації внесено до Реєстру будівельної діяльності, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 05.11.2021 року №ТІ01:0317-4201-7785-2025.
З метою упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна, розташованих по АДРЕСА_1 , 17 грудня 2021 року позивачка подала до виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області заяву про зміну адреси закінченого будівництвом житлового будинку (літера «Ж-1»), 1990 року побудови, загальною площею 72.6 кв.м., з АДРЕСА_1 , на адресу АДРЕСА_1 . Однак, виконавчий комітет Козівської сільської ради не надав позивачці жодної відповіді на її заяву.
Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок (літера «А-1») з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Позивачка зазначає, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_6 за однією адресою на день її смерті. Її сестри ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та брат ОСОБА_1 не є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса не звертались, а також не підпадали у перелік осіб, які мали права на обов`язкову частку у спадковому майні на день смерті матері.
На підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2018 року № 420 Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області було заведено спадкову справу №171//2018. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого позивачка вимушена звернутися в суд із вказаною позовною заявою.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але попередньо її представник адвокат Горох В.В. подав до суду клопотання про розгляд справ без його участі та участі довірительки, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.
Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області в судове засідання явку представника не забезпечила, будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення такого.
Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовит у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання в таке не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, письмові пояснення щодо позову не надали.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Заслухавши думку третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 03 липня 2014 року Завадківською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 3.
Про факт родинних відносин між позивачкою та її батьками свідчать повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 01 листопада 2001 року Завадківською сільською радою Стрийського району Львівської області, відповідно до якого батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 20 листопада 1999 року Завадківською сільською радою Сколівського району Львівської області, відповідно до якого між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 20.11.1999 року було зареєстровано шлюб та присвоєно прізвище дружині після одруження « ОСОБА_10 ».
21 серпня 2001 року ОСОБА_6 склала в користь своєї дочки позивачки у справі ОСОБА_2 заповіт, посвідчений секретарем виконкому Завадківської сільської ради Сколівського району Львівської області Лопух Н.Я. за реєстровим № 5, відповідно до тексту якого заповіла належний їй на праві приватної власності жилий будинок та все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право, своїй доньці ОСОБА_2 .
Даний заповіт є чинним, що підтверджується відповідною відміткою на заповіті, здійсненою секретарем виконкому Завадківської сільської ради Сколівського району Львівської області Лопух Н.Я. від 20.08.2001 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою Сколівською державною нотаріальною конторою 19.07.2018 року за № 52671899.
Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої увійшло спірне будинковолодіння в складі двох житлових будинків, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки № 901/09-20, виданої 18.10.2021 року старостинським округом № 2 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_6 до дня своєї смерті проживала в АДРЕСА_1 та заповіту не скасовувала.
Також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняла шляхом постійного проживання зі спадкоємцем до дня смерті відповідно до норм ч. 3 ст.1268 ЦК України, де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Про спільне проживання позивачки разом з матір`ю за одною адресою до дня смерті останньої свідчать довідки № 901/09-20, 3900/09-20, видані 18.10.2021 року старостинським округом №2 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області.
Згідно довідки № 902/09-20, виданої 18.10.2021 року старостинським округом №2 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, до кола спадкоємців за законом першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , окрім позивачки, входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Однак вони не є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , не є особами, яким законом надано право на обов`язкову частку, та вважаються такими, що не прийняли спадщину після смерті спадкодавця в розумінні статті 1269 ЦК України.
Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованою 19.07.2018 року Сколівською державною нотаріальною конторою за №52671954.
19 липня 2018 року позивачка подала до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 . На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 19.07.2018 року заведено спадкову справу № 171/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованим 19.07.2018 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 52672010.
Однак державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , мотивуючи свою відмову відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно спірний житловий будинок, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 14.09.2021 року № 777/01-16.
Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
Із технічного паспорта на будинковолодіння в складі двох будинків садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 07 жовтня 2021 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації та довідки №2506 від 17.11.2021 року, вбачається, що загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), 1954 року побудови, складає 53,7 кв.м., з неї житлова 11,5 кв.м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі: сарай (літера «В»), сарай (літера «Г»), навіс (літера «Д»), сарай (літера «Е»). Загальна площа житлового будинку (літера «Ж-1»), 1990 року побудови становить 72,6 кв.м., з неї житлова 42,2 кв.м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі: навіс (літера «Б»), убиральня (літера «Є») та господарські споруди: огорожа №1, огорожа №2, ворота №3.
Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на житловий будинок (літера «А-1») зареєстровано за гр. ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30.11.1989 року Сколівською районною радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів №301 від 23.11.1989 року та зареєстрованого в реєстровій книзі №1 за реєстровим номером 87. На житловий будинок (літера «Ж-1») право власності не зареєстровано.
В матеріалах справи наявна копія вказаного вище свідоцтва і, як з`ясовано судом, оригінал такого позивачкою було втрачено, що свідчить оголошення у газеті «Фортуна».
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві, є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що ОСОБА_6 за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «А-1», що за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак позивачка набула право на цей будинок як на спадкове майно після смерті матері.
Що стосується житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою «Ж-1», право власності за яким, згідно довідки №2506 від 17.11.2021 року, виданої Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, не зареєстровано, то суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до норм ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Із технічного паспорта на будинок садибного типу, 1990 року побудови, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа житлового будинку (літера «Ж-1») становить 72,6 кв.м., з неї житлова 42,2 кв.м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі: навіс (літера «Б»), убиральня (літера «Є») та господарські споруди: огорожа №1, огорожа №2, ворота №3.
Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 4 с. Завадка, виданої Козівською сільською радою Стрийського району, Львівської області 22.11.2021 року за №1007/09-20, згідно запису в погосподарських книгах с. Завадка, старостинського округу №2 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, що зберігається в с. Завадка, погосподарський номер 0199-1 по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 рахувався житловий будинок загальною площею 72 м?. Розмір земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку складав 0,01 га.
Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна ОСОБА_6 набула за життя право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та позначений у технічному паспорті літерою «Ж-1».
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка, з метою упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна, розташованих по АДРЕСА_1 , 17.12.2021 року звернулася до виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області із заявою про зміну адреси закінченого будівництвом спірного житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою «Ж-1», 1990 року побудови, загальною площею 72,6 м?, з АДРЕСА_1 , на адресу АДРЕСА_1 . Проте, на час звернення до суду із вказаним позовом, не отримала жодної відповіді на вказану заяву.
Суд не погоджується з твердженням позивачки, що виконавчий комітет надав мовчазну згоду на присвоєння вказаному житловому будинку поштової адреси: АДРЕСА_1 , оскільки згідно ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється тільки рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, тобто, на даний час зміни адреси вищевказаного житлового будинку не відбулося.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право на майно спадкодавця позивачка не має можливості, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 1223, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_2 до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на житловий будинок, позначений у технічному паспорті літерою « А-1», загальною площею 53,7 кв.м, житловою площею - 11,5 кв.м., з господарськими будівлями сараєм (літера «В»), сараєм (літера «Г»), навісом (літера «Д»), сараєм ( літера «Е»), та на житловий будинок, позначений у технічному паспорті літерою « Ж-1», загальною площею 72,6 кв.м, з неї житлова - 42,2 кв.м, з господарськими будівлями навісом (літера «Б»), убиральнею ( літера «Є») та господарськими спорудами: огорожею №1, огорожею №2, воротами №3, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.
Повний текст рішення складений 19.07.2022 року.
Суддя