Провадження № 2/201/846/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ? (третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна) про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова О.А.) про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.11.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання, а також витребувані матеріали спадкової справи (а.с. № 85).

Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 16.05.2022р. (а.с. №139).

На виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 26.11.2021р. в частині витребування матеріалів спадкової справи приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. 04.02.2022р. суду було направлено належним чином завірену копію спадкової справи № 60/2021, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 27.09.2021р. лише позивачка ОСОБА_1 (мати померлого) (а.с. № 95, 96-122).

В обґрунтування позовних вимог позивачка по тексту позову зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

27.09.2021р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Перфілової О.А. із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою приватного нотаріуса ДМНО Перфілової О.А. від 28.09.2021р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через тривалу хворобу, яка загострилася на фоні душевних страждань після смерті єдиного сина.

Оскільки позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, посилаючись на норми ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивачки адвокат Зосименко С.Г. (діє на підставі ордеру від 23.05.2022р. - а.с. №154) в наданій суду 04.07.2022р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці, розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. В цій заяві представник позивачки зазначила, що вона заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. № 153).

Відповідачка ОСОБА_2 ні в підготовчі засідання, які призначалися судом на 03.02.2022р., 16.03.2022р. та 16.05.2022р., ні в судове 04.07.2022р., не з`являлася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. № 87, 88, 133, 134, 142, 143). У справі наявні, як конверти, які повернулися до суду з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою», так і поштові повідомлення про особисте отримання судових повісток відповідачкою за однією з двох її адрес.

Про дату розгляду справи в судовому засіданні 04.07.2022р. відповідачка також була повідомлена шляхом надіслання sms-повідомлення, яке вона отримала (а.с. № 148), а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 150).

Про причини неявки суд відповідачка жодного разу не сповістила, правом подачі відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України не скористалася.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу суду Перфілова О.А. в судове засідання 04.07.2022р. не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (а.с. № 144), а також підтвердження про розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 151).

18.05.2022р. до суду надійшла заява приватного нотаріуса ДМНО Перфілової О.А., в якій остання просила розглядати справу без її участі (а.с. № 152).

З урахуванням поданих до суду заяв представника позивачки та третьої особи, неодноразової неявки відповідачки, суд розглянув справу 04.07.2022р. за правилами ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України без участі обох сторін та третьої особи, а також без фіксування судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для винесення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України. Так в нашому випадку, немає згоди позивачки (представника позивачки) на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позову, ні в заяві до суду від 04.07.2022р. (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про реєстрацію шлюбу позивачки (а.с. №14, 101).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки - ОСОБА_3 (а.с. № 97).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. № 104).

Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка - ОСОБА_1 (матір), ОСОБА_4 (батько) та відповідачка ОСОБА_2 (дружина).

27.09.2021р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. з відповідною заявою, а саме ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. № 96).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. від 28.09.2021р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її сина у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. № 20-21).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пояснюючи причини несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачка зазначала, що із заявою про прийняття спадщини вона протягом встановленого шестимісячного строку не звернулася через тривалу хворобу внаслідок декількох важких травм та загострення онкологічного захворювання після смерті сина, що фізично позбавило позивачку можливості виходити з дому, оскільки вона постійно знаходилась в лежачому стані та потребувала сторонньої допомоги, саме тому до нотаріуса звернулась лише 27.09.2021р.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що ОСОБА_1 в жовтні 2018р. отримала травму, про що свідчить копія медичної довідки від 08.10.2018р. виданої в травмпункті КНП «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» ДМР з діагнозом «перелом шийки правого плеча».

Пізніше у позивачки загострилося онкологічне захворювання сечового міхура, що підтверджується оглядом сімейного лікаря ОСОБА_5 від 10.01.2019 року, оглядом лікаря уролога від 24.01.2019 року, оглядом лікаря невролога від 22.02.2019р., оглядом сімейного лікаря ОСОБА_5 від 06.05.2019 року, копією ультразвукової діагностики від 24.01.2019 р., копією ультразвукової діагностики від 01.11.2019р., висновком рентгенолога від 12.12.2019р., довідкою від 01.12.2019р.

Також, матеріали справи містять докази, що підтверджують отримання позивачкою в листопаді 2019р. травми у виді перелому правої ключиці (консультаційний висновок невропатолога від 29.11.2019р.), та діагностування в лютому 2020 року компресійного перелому хребта L2 та Th9, грижу та протрузії дисків хребта, артроз між хребцевих суглобів та торакалгію, про що свідчать копії дослідження МРТ від 05.02.2020р. та від 07.08.2020р., огляд лікаря невролога від 21.08.2020р.

Крім того, після проходження в 2020р. ряду діагностичних досліджень (ультразвукове дослідження органів черевної порожнини та нирок від 19.02.2020р., МСКТ органів черевної порожнини та малого тазу від 23.04.2020р.) позивачці було діагностовано неінвазивну високодиференційовану папілярну уротеліальну карциному, внаслідок чого вона з 05.05.2020р. по 14.05.2020р. знаходилась на лікуванні в онкохірургічному відділенні №4 КП «ДОКОД» ДОР після проведеного оперативного втручання на сечовому міхурі.

Тривалий час позивачка продовжувала амбулаторне лікування та реабілітацію, що підтверджується копіями МРТ від 20.10.2020р., ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок від 25.02.2021р., протоколу УЗД щитовидної залози від 25.02.2021р., цистоскопії від 15.07.2021р., ультразвукового дослідження нирок від 17.07.2021р., ультразвукового дослідження нирок від 05.08.2021р. та консультаційного висновку уролога від 05.08.2021р.

Судом також перевірено, що інших спадкоємців (крім матері), які б претендували на спадщину та своєчасно звернулися з заявою про прийняття такої спадщини, у померлого немає (матеріали спадкової справи а.с. № 96-122), позивачка спадкує за законом як спадкоємиця першої черги (а.с. № 101), звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сина з пропуском встановленого строку, не можна вважати недобросовісним користуванням з боку позивачки своїми правами чи будь якими намірами, які б були направлені на порушення чиїхось інших прав та інтересів.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979р., ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

В постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц зазначено, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сина, але у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори (чи приватного нотаріуса) заяви про прийняття спадщини, причини пропуску поважні, отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, та позивачці суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сина - терміном два місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, то судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908грн. (а.с. № 3) слід стягнути на користь позивачки з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 128-131, 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу суду Перфілова Олена Анатоліївна) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - терміном два місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.