ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3935/22

Провадження № 22-ц/4820/1077/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року (суддя Колієв С.А.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2021 року було частково задоволено її позов: змінено спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2018 року у справі №686/6742/18 та стягнуто з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд апеляційної інстанції послався на наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 та відсутність постійного заробітку. Водночас станом на даний час син ОСОБА_3 досяг повноліття.

Позивач вважала, що вказана обставина, свідчить про зміну матеріального та сімейного стану відповідача та є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . При цьому просила також врахувати, що неповнолітня донька хворіє на невиліковну хворобу та є дитиною з інвалідністю; у зв`язку із хворобою доньки вона не має можливості працевлаштуватися та забезпечувати фінансові потреби як доньки, так і власні; у власності нерухомості позивач не має.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини для збільшення розміру аліментів.

Позивачка не надала відповідних доказів на підтвердження зміни свого матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я дитини чи зміни матеріального чи сімейного стану відповідача (платника аліментів) з часу ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 25.10.2021 року у справі №686/8491/21, яким був визначений розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

При визначенні розміру аліментів, судом апеляційної інстанції (справа №686/8491/21) було враховано матеріальний та сімейний стан як стягувача, так і платника аліментів (який офіційно не працював, мав мінливий дохід, на його утриманні перебував неповнолітній син ОСОБА_3 ), стан здоров`я самої неповнолітньої ОСОБА_4 , яка хворіє та є дитиною з інвалідністю.

Станом на час вирішення цього позову матеріальний стан платника аліментів фактично не змінився: останній офіційно не працює та його дохід є мінливий і складається із підробітку з надання послуг таксі. При цьому, сам по собі факт досягнення ОСОБА_7 повноліття не свідчить про суттєву зміну матеріального стану платника аліментів у сторону його покращення. До того ж, як встановлено матеріалами справи ОСОБА_8 продовжує проживати разом з батьком та після досягнення повноліття навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , визначивши їх у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_8 станом на день звернення позивачки до суду був повнолітнім. Крім того, матеріали справи не містять інформації про те, чи за державним замовленням чи на контрактній основі навчається ОСОБА_8 , а також чи отримує він самостійний дохід (у формі стипендії чи іншого доходу).

Мотивувальна частина рішення суду містить посилання на копію трудової книжки та твердження про те, що згідно представленої трудової книжки ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований. При цьому суд не взяв до уваги повідомлення представника в судовому засіданні про те, що відповідач неофіційно працює водієм таксі і у зв`язку з цим має мінливий дохід.

Апелянт вважає хибним висновок суду про те, що позивач не надала відповідних доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я дитини чи зміни матеріального чи сімейного стану відповідача (платника аліментів) з часу ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 25.10.2021 року у справі №686/8491/21, якою був визначений розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 . ОСОБА_1 наголошує, що суд безпідставно відхилив основний її аргумент щодо підстав звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, адже станом на 25.10.2021 (день прийняття постанови апеляційним судом) ОСОБА_8 був неповнолітнім.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 10, 11).

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2018 року (справа №686/6742/18) зменшено розмір аліментів та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25.10.2021 року (справа №686/8491/21) був частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів: вирішено змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/6742/18 і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 7-9).

Також встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на правобічний геміпарез та є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією висновку ЛКК №15 від 22.01.2022 (а. с. 18).

Крім того, ОСОБА_8 , є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету інформаційних технологій Хмельницького національного університету та проживає разом з батьком ОСОБА_2 (відповідачем у справі) (а. с. 33, 39).

Згідно представленої копії трудової книжки ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований (а. с. 34).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, врахувавши матеріальне та сімейне становище сторін, надав належну оцінку доказам у справі та з врахуванням судової практики та норм сімейного законодавства дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що на день прийняття постанови апеляційним судом ОСОБА_8 був неповнолітнім, а при поданні позову про зміну розміру аліментів у лютому 2022 року останній був повнолітнім, що було основним аргументом позивачки щодо підстав звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів з врахуванням положень ст. 192 СК України, оскільки не свідчить про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Не спростовують висновків суду твердження ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять інформації щодо форми навчання ОСОБА_9 , а також чи отримує він самостійний дохід (у формі стипендії чи іншого доходу). З`ясування даної обставини не свідчить про достатність підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, присуджених рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються необхідності переоцінки доказів, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк