Справа № 203/271/22
Провадження № 2-ві/203/2/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Вусик Є.О.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. у цивільній справі № 203/271/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Центральної районної у місті Дніпрі ради, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана заява про відвід судді цього ж суду Колесніченко О.В. На підставі ухвали судді Колесніченко О.В. від 18 липня 2022 року та в порядку виконання ст. 33 ЦПК України, дана заява передана судді Вусик Є.О.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді вказано, що ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дітей. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії Кіровського районного суду 17.01.2022 року. 21.01.2022 року представник ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду. Про те, що вказана заява була безпідставно повернута без розгляду ухвалою від 31.01.2022 року представник дізналася 31.05.2022 року. В матеріалах справи відсутні докази відправлення та отримання вказаної ухвали, що позбавило можливості позивача оскаржити ухвалу від 31.01.2022 року в встановлено порядку. Ухвалою від 07.02.2022 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята судом до розгляду. Тому, на думку заявника, суддя всупереч його волі, порушивши його процесуальні права, прийняла до розгляду позовну заяву, яку він просив залишити без розгляду. Також зазначив, що вказана ухвала не підлягає оскарженню, тобто всупереч волі позивача суддя вирішила розглядати справу, що може свідчити про її прихильність до сторони відповідача, бо одразу після цього поступив зустрічний позов. Ухвалою від 24.02.2022 року суддя у прискореному порядку приймає до провадження зустрічну позовну заяву та призначила попереднє судове засідання на 01.03.2022 року без наміру реального повідомлення сторін та виклику у встановленому порядку, оскільки вказану ухвалу позивач не отримував, а представник дізналась про неї тільки коли ознайомилась з матеріалами справи 31.05.2022 року. Ухвалою від 27.05.2022 року суддя залишила позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду. Також, заявник вказав, що весь хід провадження по цій справі, який веде суддя Колесніченко О.В., був спрямований на надання процесуальних переваг відповідачці, щоб її зустрічний позов був прийнятий саме суддею Колесніченко О.В. за місцем проживання відповідачки бо інакше вона б подавала позов за місцем проживання батька дітей, тому вказані процесуальні дії судді Колесніченко О.В. дають підстави для сумніву у її неупередженості та свідчать про спрямовану дію, прихильність до сторони відповідача, надання стороні відповідача приоритету, що й передбачає відвід такої судді згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не викликалися, що узгоджується з положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Розглянувши заяву про відвід судді Колесніченко О.В., суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, на який посилається у заяві про відвід судді заявник, визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, заявником не наведено жодних неспростовних обставин, які б свідчили про упередженість судді Колесніченко О.В. у зазначеній справі та до заяви про відвід не додано жодного доказу, який би підтверджував викладені в ній обставини та заявлені твердження, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України, де законодавець не звільняє заявника від обов`язку надання доказів упередженості судді для цілей відводу.

Разом з тим, у випадку, який зазначено у заяві ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення судді Колесніченко О.В. до розгляду вказаної цивільної справи, що на його думку, є підставою для відводу судді, стала суб`єктивна думка заявника щодо необ`єктивності судді з приводу дотримання засад цивільного судочинства, її процесуальних рішень під час здійснення провадження з розгляду цивільної справи та трактування ситуації на власний розсуд.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Виходячи з вищезазначеного, наведені заявником доводи, не є достатніми для суду, аби дійти висновку про наявність підстав для відводу, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які б свідчили про упередженість судді Колесніченко О.В., та в подальшому, унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного рішення у справі.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді є необґрунтованими, у зв`язку з чим, вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39-40, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. у цивільній справі № 203/271/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Центральної районної у місті Дніпрі ради, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Вусик