Справа № 676/7373/21
Номер провадження 2/676/786/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Швець О.Д.

з участю секретаря - Чекашкіної О.Л.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько Ігор Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько Ігор Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з постанови головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу ДВС

Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько І.А. про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2021 р ВП № 65991202 стало відомо про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором 001-22511-290114 від 29.01.2021 р, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за виконавчим написом нотаріуса № 22597, виданий 27.04.2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. З виконавчим написом не погоджується, оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість була спірною, позивач не погоджується з її розміром. Відповідно до договору № 001-22511-290114 від 29.01.2014 р сума кредитної лінії становила 3776,32 грн. Відповідно до квитанцій про оплату № 31923241 від 13.02.2014 р, № 33171616 від 17.03.2014 р, № 39312430 від 10.09.2014 р, № 41490380 від 12.11.2014 р, № 46282022 від 23.02.2015 р, № 44675830 від 21.01.2015 р, № 43165118 від 18.12.2014 р, № 41026693 від 29.10.2014 р, № 30540880 від 09.01.2014 р , № 39311839 від 10.09.2014 р, № 38390748 від 12.08.2014 р, № 35914338 від 26.05.2014 р позивачем сплачено 3890 грн, отже заборгованість сплачена. Як видно з тексту виконавчого напису заборгованість за тілом кредиту становить 947,64 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею становить 1500 грн, що суперечить ч.2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», адже розмір пені перевищує 15% від суми боргу. Позивач не отримував жодних повідомлень про відступлення прав вимоги, про які зазначено у виконавчому написі. А відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» позивача повинно бути повідомлено протягом 10 робочих днів про відступлення прав вимоги. Виконавчий напис вчинено з порушенням вимоги про строк його вчинення. У п.1.5 Договору № 001-22511-290114 від 29.01.2014 р зазначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів.

Кредитна лінія відкрита у 2014 році, останній платіж по кредитній лінії здійснено 21.01.2015 р. Отже з дня виникнення права вимоги минуло більше 3-з років, що не відповідає ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Виконавчий напис вчинено без підтверджуючих документів, з порушенням вимог Постанови КМУ від 29.06.1999 р № 1172. Згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з тексту виконавчого напису, він вчинений на підставі п.2 Переліку документів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. Пунктом 2 був внесений до тексту Постанови постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», я ка була визнана нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. Напис було вчинено 27.04.2021 р, тобто після набрання законної сили зазначеною вище постановою. Позивач не укладав нотаріально посвідченого кредитного договору, таким чином виконавчий напис не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 22597 від 27.04.2021 р. таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 грудня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник ТОВ «Фінпром маркет» в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов у якому частково заперечує проти його задоволення.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, пояснення на позов не подав.

Головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністурства юстиції Горгулько І.А. в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 27 квітня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис за реєстровим номером № 22597 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 002-22511-290114 від 29 січня 2014 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 р, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору факторингу № 408/к від 27.04.2018 р., відступлено право вимоги, заборгованість у розмірі 947,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 396,48 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 1500 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 2894,12 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.04.2018 р. по 27.04.2021 р.

Постановою від 07.07.2021 р. Головним державним Кам`янець-Подільського районного відідлу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Горгулько І.А. відкрито виконавче провадження ВП № 65991202 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 22597, виданого 27.04.2021 р.

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом ст. 87 Закону ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18).

Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис від 27.04.2021 року № 22597 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі кредитного договору № 002-22511-290114 від 29 січня 2014 року, який не був посвідчений нотаріально.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису.

Крім того стягнення з відповідача коштів на погашення заборгованості, яка складається з: 947,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 396,48 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 1500 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, за період з 26.04.2018 р. по 27.04.2021 р. не вказує на безспірність заборгованості боржника.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За умовами кредитного договору, на виконання якого був вчинений виконавчий напис, сторони визначили строк дії кредитного договору протягом 364 календарних дні.

Відповідачем визначений період до стягнення - з 26.04.2018 р по 27.04.2021 р.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

За відсутності розрахунку заборгованості за процентами стягнення з ОСОБА_1 процентів користування кредитом в сумі 396,48 грн грн. не підтверджує безспірність заборгованості боржника, оскільки після спливу строку дії кредитного договору кредитодавець втратив право нараховувати проценти за користування кредитними коштами, а посилання на проценти згідно ст. 625 ЦК України в заяві відсутнє.

Відповідно ч.2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Таким чином розмір заборгованості з пені суперечить наведеним нормам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»).

Оскільки на даний час правові підстави набуття відповідачем 2627,11 грн. не відпали, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів, стягнутих за виконавчим написом в порядку ст. 1212 ЦК України є передчасними.

Оцінюючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 992 грн. 40 коп. + 496 грн. 20 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 141 ЦПК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько Ігор Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 27.04.2021 року за 22597 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-22511-290114 від 29 січня 2014 року в сумі 2894,12 грн. таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 у задоволені вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько Ігор Анатолійович про стягнення безпідставно отриманих за виконавчим написом № 22597 вчиненим 27.04.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович під час примусового виконання виконавчого провадження грошових коштів у сумі 2627 грн. 11 коп. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 1488 грн. 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» , юридична адреса: вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, м. Ірпіль.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, юридична адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ.

Третя особа: головний державний виконавець Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горгулько Ігор Анатолійович, юридична адреса: вул. Татарська, 8, м. Кам`янець-Подільський.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.