РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/259/22

Провадження №2/458/153/2022

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач Турківська міська рада Самбірського району

Львівської області

представник позивача - адвокат Миньо М.М.

третя особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

20.05.2022 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Миньо М.М. подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок разом із приналежними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які померли, відповідно мати - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Баба позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала одиноко, заповіту не залишила. Після смерті баби залишився житловий будинок в АДРЕСА_1 , який побудований нею в 1956 році. Спадкоємцями першої черги на час смерті баби були батько позивача ОСОБА_3 та дядько позивача ОСОБА_2 , який пропустив строк на прийняття спадщини і на це майно не претендує. Батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї матері. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, залишив заповіт від 23.03.2011, згідно з яким все своє майно заповів синові - позивачу в справі ОСОБА_1 . Після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса з заявою при прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Миньо М.М. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Третя особа ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечив проти позову, на спірне спадкове майно не претендує.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.06.1966 (а.с. 10).

Батько позивача народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 28.01.1976 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серїі НОМЕР_3 від 03.07.2021 (а.с. 12).

Відповідно до довідки по формі спадкування виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 29.12.2021 №367, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Проживала одиноко. Від імені ОСОБА_5 виконавчий комітет Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області заповіту не посвідчував (а.с.13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 29.12.2021 №369, спадкове майно ОСОБА_5 у виді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , після її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняли та відкрито, безперервно володіли, користувалися та опікувалися: син померлої ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкове майно ОСОБА_5 прийняли та відкрито користувалися, опікувалися: дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_1 , із сім`єю. Після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкове майно прийняли та відкрито користувалися, опікувалися: син ОСОБА_1 із сім`єю, який володіє, користується та опікується цим майном і по даний час (а.с. 14).

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 11.07.2011 (а.с. 32).

ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_1 (а.с. 33).

23.03.2011 ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області Драч М.Є., яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом буде мати право, а також грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться на збереженні в Турківському ВОБУ - 6317, заповів своєму сину ОСОБА_1 , 1966 р.н. (а.с.34).

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька, позивач 15.07.2011 звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.03.2012 на житловий будинок з належними йому господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 (а.с. 39).

05.01.2022 позивач звернувся із заявою до нотаріуса про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проте 06.04.2022 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_3 , чи матері спадкодавця ОСОБА_5 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм закону.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Суд встановив, що спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав покійній бабі позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 , відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963р. вступив в управління та володіння спадковим майном її син ОСОБА_3 - батько позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 369 (а.с. 14).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_2 , дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_1 , отже такі в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті.

23.03.2011 за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно синові ОСОБА_1 , 1966 р.н.

За життя баба позивача ОСОБА_5 , а після її смерті, батько позивача ОСОБА_3 права власності на спадковий будинок не оформили.

Після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.03.2012 на житловий будинок з належними йому господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 , виданого на підставі рішення виконкому від 14.04.2011 за №18, реєстраційний номер 33881294.

05.01.2022 позивач звернувся із заявою до нотаріуса про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проте 06.04.2022 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_3 , чи матері спадкодавця ОСОБА_5 .

Спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали нотаріусу заяви про відмову від належної їм частки спадкового майна, не заперечують проти спадкування всього майна ОСОБА_3 його сином ОСОБА_1 .

Як видно із матеріалів спадкових справ №02/2022 до майна померлої ОСОБА_5 та №24/2011 до майна померлого ОСОБА_3 , окрім ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після їх смерті немає.

У свою чергу, третя особа в справі ОСОБА_2 , який є сином покійної ОСОБА_5 та відповідно братом батька позивача ОСОБА_3 , у поданій суду заяві вказав, що спадщини після смерті матері не приймав, проживав окремо, проти позову не заперечує.

Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, однак не взмозі оформити спадкові права в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок.

Так, суд встановив, що спадковий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , є збудований в 1959 році, що доводиться технічним паспортом та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній ОСОБА_5 доводиться довідкою сільської ради.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи те, що батько позивача ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийняв спадщину за померлою мамою ОСОБА_5 , оскільки у встановлений строк вступив в управління та володіння спадковим майном, а позивач є його спадкоємцем за заповітом та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , приймаючи до уваги заяву відповідача, третьої особи, які не заперечують проти позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

Враховуючи, що позивачем доведено належність спадкового майна спадкодавцю, інших спадкоємців немає, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.

На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок разом із приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області (, адреса: пл.Ринок, 26, м.Турка, Львівська область).

Третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 )

Рішення суду складено та підписано 25.07.2022.

Суддя О.І. Кшик