ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/1119/20

Головуючий у першій інстанції Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/554/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне підприємство «Агропрогрес»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2008»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропрогрес» про розірвання договору оренди, -

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Агропрогрес», в якому просила достроково розірвати договір оренди землі, укладений 1 червня 2004 року між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» на право оренди земельної ділянки загальною площею 2,9617 га, яка розташована на території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Позов обґрунтовувала тим, що 01 червня 2004 року між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» було укладено договір оренди землі, строком на 20 років. Вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом є власницею земельних ділянок площами 2,8275 га, кадастровий номер :02:002:0283, та 0,1342 га, кадастровий номер :02:002:0284, які розташовані на території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

16 березня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі було зареєстровано відомості про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0283 та :02:002:0284 перебувають в оренді ТОВ «Нива 2008». На момент укладення договорів оренди з ТОВ «Нива 2008» ОСОБА_1 не знала про існування чинного договору оренди земельних ділянок, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» 1 червня 2004 року, який був зареєстрований відповідно до чинного на той час законодавства шляхом внесення відомостей до Поземельної книги.

Вказувала, що ПП «Агропрогрес» користується земельною ділянкою, однак не сплачує орендну плату з 2015 року, що є підставою для розірвання договору оренди.

29 травня 2020 року вона направила на адресу ПП «Агропрогрес» цінний лист, яким повідомила, що є новим орендодавцем за вказаним договором та просила виплатити протягом 10 днів нараховану та невиплачену орендну плату за 2015-2019 роки, проте відповіді не отримала.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на незаконність судового рішення, неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що про оспорюваний договір позивачка дізналася випадково у травні 2020 року, після чого відразу повідомила відповідача цінним листом, про зміну орендодавця, чим виконала в повному обсязі обов`язок передбачений ст. 148-1 ЗК України.

Заявниця вказує, що посилання суду першої інстанції на правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №545/262/18 від 10.03.2021 у справі №541/386/19 є безпідставними, оскільки в зазначених справах відсутні будь-які докази направлення повідомлення орендарю про зміну орендодавця.

Наголошує на тому, що з моменту відправлення нею листа про зміну орендодавця та на протязі всього розгляду справи відповідач мав можливість виконати своє зобов`язання по виплаті їй орендної плати за весь період заборгованості (2015-2019), однак зазначені дії відповідачем здійсненні не були, що свідчить про те, що відповідач намагається уникнути виконання свого зобов`язання зі сплати орендної плати.

Зазначає, що відповідач не надав доказів виплати орендної плати за весь період заборгованості, що свідчить про систематичність несплати орендної плати за договором оренди від 01.06.2004, при цьому посилається на правові висновки, викладені Верховним Судом 21.05.2018 у справі №479/187/17, 20.12.2019 у справі №577/2475/17-ц, 06.03.2019 у справі №183/262/17.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Агропрогрес» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції вірно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи, правильно досліджено та надано належну оцінку доказам, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а також врахована актуальна судова практика щодо відносин, які склалися між сторонами даного спору.

Указує, що в даній справі має місце затримка зі сплати орендної плати, зумовлена невиконанням позивачем обов`язків, встановлених законом, зокрема щодо повідомлення відповідача про факт переходу права власності на земельну ділянку та надання інформації, яка б дозволила відповідачу виконувати обов`язок зі сплати орендної плати.

Зазначає, що після звернення позивачки, відповідач дізнавшись про наявність спадкоємця самостійно провів виплату орендної плати, що підтверджується належними доказами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з недоведеності позивачем систематичного порушення обов`язку по сплаті орендної плати за користування спірними земельними ділянками з боку відповідача.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 1 червня 2004 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ПП «Агропрогрес» (орендар) укладено Типовий договір оренди землі (далі Договір), за умовами якого орендодавець надала орендарю у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,96 гектарів для ведення товарного виробництва, яка знаходиться на території Калинівської сільської ради, строком на 20 років. Договір зареєстрований Носівським відділенням Чернігівської регіональної філії центру ДЗК 26 травня 2005 року, номер запису у Державному реєстрі земель № 144 (а. с. 108-109).

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 % з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає на дату укладення договору 555,37 грн та може змінюватись від змін в законодавстві.

Пунктами 11-13 Договору встановлено, що орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

У пунктах 36-42 Договору визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії.

Відповідно до п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 40 Договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є…(не….. є) підставою для зміни умов договору або його розірвання. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду (переходить (не переходить) до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, спадщину після смерті якої прийняла її дочка ОСОБА_1

22 червня 2016 державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 063057, виданого 4 червня 2004 року на підставі розпорядження Носівської РДА від 4 червня 2004 року № 241, площами 2,8275 га, кадастровий номер :02:002:0283, та 0,1342 га, кадастровий номер :02:002:0284, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області (т.1 а.с. 7,8)

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та з Державного земельного кадастру вказані земельні ділянки були передані ОСОБА_1 в оренду за укладеними з ТОВ «Нива 2008» договорами оренди землі від 23 січня 2017 року та додатковими угодами від 1 грудня 2018 року строком до 31 грудня 2034 року (а. с. 9-22).

30 травня 2020 року ОСОБА_1 направила ПП «Агропрогрес» рекомендованим листом повідомлення про зміну сторони орендодавця за укладеним між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» договором оренди від 1 червня 2004 року на ОСОБА_1 , зазначала, що вона є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та власником її майна, зокрема, земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0283, площею 2,8275 га та :02:002:0284, площею 0,1342 га. Цим листом ОСОБА_1 також повідомила орендаря про обов`язок перерахувати нараховану та невиплачену орендну плату за договором оренди землі за попередні роки (2015-2019 роки) та здійснити виплату протягом 10 календарних днів з дня отримання даного повідомлення поштовим переказом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).

В матеріалах справи наявна копія фіскального чеку від 28.08.2020 на суму 9461,61 грн, списку №983 с. Калинівка згрупованих поштових переказів, списку №2294 згрупованих поштових переказів від 28.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (т.1. а.с. 151 зворот-152).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що з моменту смерті ОСОБА_2 і по день звернення до суду орендна плата їй, як правонаступнику орендодавця, відповідачем не виплачена, що є системним порушення обов`язку відповідача по внесенню орендної плати за користування земельними ділянками.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час реєстрації договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати.

Частинами першою-четвертою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 орендовані земельні ділянки успадкувала ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 червня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що лише у травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з повідомленням про зміну сторони орендодавця за укладеним між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» договором оренди від 01 червня 2004 року на ОСОБА_1 , та виставила вимогу про сплату заборгованості по орендній платі за 2015-2019 роки.

На виконання положень статті 148-1 ЗК України, позивачка мала протягом одного місяця повідомити відповідача про прийняття нею спадщини та про перехід до неї прав та обов`язків за оспорюваним договором оренди, проте вказаного обов`язку не виконала.

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло права власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

Оскільки вказаних дій позивачем зроблено не було, а у відповідача була відсутня інформація про спадкоємця ОСОБА_1 , до якої перейшли права та обов`язки орендодавця, відтак, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати.

Суд першої інстанції вірно встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Агропрогрес» про розірвання договору оренди землі.

При прийнятті рішення у справі суд правильно керувався правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2020 у справі №545/262/18 від 10.03.2021 у справі №541/386/19.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що про оспорюваний договір позивачка дізналася випадково у травні 2020 року, після чого відразу повідомила відповідача цінним листом про зміну орендодавця, чим виконала в повному обсязі обов`язок передбачений ст. 148-1 ЗК України не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки зазначені обставини не свідчать про систематичне порушення відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати, який фактично виник у нього після отримання вимоги ОСОБА_1 від 29 травня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги позивачки, які зводяться до того, що відповідачем не виконувались умови договору оренди землі щодо своєчасного і повного внесення орендної плати є безпідставними та спростовуються матеріалами справи і встановленими судом обставинами. Позивачка не довела порушення її прав щодо невиплати орендної плати, систематичності такої невиплати, а також факту порушення орендарем умов укладеного між сторонами договору щодо оплати за користування земельними ділянками. Крім того, в матеріалах справи наявні докази, які подані відповідачем до відзиву про виплату орендної плати поштовими переказами (т.1. а.с. 151 зворот-152).

Посилання заявника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21 травня 2018 року у справі № 479/187/17, від 20 грудня 2019 року у справі № 577/2475/17-ц, від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаних справах було встановлено недобросовісність боржника та систематичне невиконання обов`язків щодо сплати орендної плати, тоді як у цій справі має місце перехід прав та обов`язків орендаря до спадкоємця та невиконання ним обов`язку щодо повідомлення орендаря про перехід до них прав та обов`язків за договором оренди. За таких обставин відсутність у орендаря даних про нового власника земельної ділянки свідчить про неможливість орендаря сплатити орендну плату на користь нового орендодавця.

Доводи заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: