Справа № 183/3735/22
Провадження № 2/183/2958/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 липня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу .

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс тощо.

Всупереч вказаних вимог закону, у поданій позовній заяві не зазначено повної адреси місця проживання відповідача, позивач обмежилась лише зазначенням назви країни Республіка Ірак. В позовній заяві позивач зазначила, що місце проживання відповідача невідомо, проте відсутність у позивача відомостей про теперішнє місце проживання відповідача не позбавляє її можливості вказати у позові останню відому позивачу адресу місця проживання відповідача та додати відповідні докази до позовної заяви.

У відповідності до ч.6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. Зазначену вимогу позивачем не виконано, не вказано відомості, які необхідні для правильного вирішення спору з огляду на наступне.

За загальним правилом підсудності, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зі змісту ч.2 ст.28 ЦПК України вбачається, що право на подання позову про розірвання шлюбу за місцем проживання чи перебування позивача не є безумовним, а пов`язане з наявністю однієї з умов, передбачених цією статтею (стан здоров`я позивача, наявність дітей на утриманні, домовленість подружжя тощо).

Як зазначає позивач, спільних дітей з відповідачем у неї немає. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує право позивача пред`являти цей позов за місцем свого проживання.

У відповідності до ч.10 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

При цьому, у позовній заяві не зазначено відомостей про те, що останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача чи майно відповідача розташоване на території, віднесеній до юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У позові не зазначено жодних відомостей де проживав відповідач на території України, враховуючи те, що шлюб зареєстровано в Україні, що потребувало його особистої участі.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, зазначаючи про те, що відповідача було депортовано з України, не надає відповідних доказів до позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є громадянином Республіки Ірак.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення Закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63Закону України «Про міжнародне приватне право» закріплено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

В свою чергу, згідно ст.60Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Подана позивачем позовна заява не містить викладу обставин, які б дозволяли суду визначити Закон, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у новій редакції, яка містить: зазначення місця проживання відповідача або останню відому позивачу адресу місця проживання відповідача з поданням доказів останнього місця проживання відповідача та місця проживання подружжя; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до суду саме за своїм місцем проживання; надання доказів депортації відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 22 липня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.