Справа № 756/1106/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2022 р. смт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л. В., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕВОН» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

у с т а н о в и в:

19 липня 2022 року, на підставі ухвали судді Оболонського районного суду м.Києва від 31.01.2022 року про передачу справи за підсудністю, до Краснокутського районного суду Харківської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Девон» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У своїй заяві ПАТ «Девон» просило забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії , а саме :

1)накласти арешт на нерухоме майно :

- комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0034, яка розміщена на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої - Китченківської сільської ради), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5;

- технологічне устаткування газовидобувного комплексу «Сахалінське газоконденсатне родовище», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого викладений у Додатку №1 до Договору застави майна ;

2) заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тарасенку Андрію Володимировичу, громадянину Литовської республіки ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб (позасудовий), а саме на:

- комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0034, яка розміщена на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої - Китченківської сільської ради), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5;

3) заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму), тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого та рухомого майна, а саме:

- комплексу нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0034, яка розміщена на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої - Китченківської сільської ради), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5;

4) заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тарасенку Андрію Володимировичу, громадянину Литовської республіки ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майна №К-32/2006-2 від 29.03.2006 року зі всіма змінами, а саме на технологічне устаткування газовидобувного комплексу «Сахалінське газоконденсатне родовище», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого викладений у Додатку №1 до Договору застави майна.

Заява ПАТ «Девон» мотивована тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасенко Андрій Володимирович та громадянин Литовської республіки ОСОБА_2 , без належних на те законних підстав , мають намір звернути стягнення на предмет іпотеки та застави. Такі дії, на думку заявника, призведуть до зміни власника нерухомого майна , яким є ПАТ « Девон» , та невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення майбутнього позову , оскільки звернення стягнення на предмет застави та іпотеки призведе до зміни Іпотекодавця, яким є заявник, на ОСОБА_3 , а в подальшому і на іншу особу .

Ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами, суд дійшов наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд розглядає заяву ПАТ « Девон» про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 153 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обрані заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі№ 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується : накладеннням арешту на майно ( або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається , а саме Інформації сформованої за допомогою додатку « Реєстр нерухомості» ,що власником вищевказаного нерухомого і рухомого майна , на яке заявник просить накласти арешт, є ПАТ « Девон», а відповідно до п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Згідно заяви про забезпечення позову предметом майбутнього позову є позовні вимоги немайнового характеру про визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасенка А.В. та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинених ним у реєстрі речових прав на нерухоме майно та у державному реєстрі обтяжень рухомого майна, щодо рухомого та нерухомого майна, яке належить ПАТ « Девон» на праві власності. У разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому доводи заяви ПАТ « Девон» , що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, є безпідставними .

Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного права та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявником не доведено яким чином невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилання на загальні підстави норм ЦПК України не є безумовною підставою для забезпечення позову.

За таких підстав суд вважає, що заява ПАТ « Девон « про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 353,354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕВОН» про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л. В. Вовк