К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2022 року місто Київ

справа № 357/14271/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/2586/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю помічника судді в якості секретаря судового засідання: Сиченка К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Кошель Б.І. від 30 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, у якому просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 60,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:011:0001; визнати за ОСОБА_1 право власності на: автомобіль ВАЗ 21093, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль Toyota Corolla, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію Ѕ вартості автомобіля Toyota Corolla, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 210 000 грн.

Одночасно з позовом ОСОБА_2 подала заяву про його забезпечення, у якій просила накласти арешт на автомобіль Toyota Corolla, 2018 року випуску, державний

реєстраційний номер НОМЕР_2 , посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя, оскільки спірний автомобіль може бути виведений зі спільної сумісної власності подружжя шляхом відчуження третім особам.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб Toyota Corolla, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та заборонено його відчуження.

Судове рішення мотивовано тим, що з метою забезпечення рівності прав учасників судового процесу та недопущення виникнення обставин, які можуть зробити неможливим або значно ускладнять виконання можливого рішення суду, накладення арешту на спірний автомобіль є обґрунтованим видом забезпечення позову, направленим на забезпечення реального виконання можливого рішення суду. При цьому підстави для застосування зустрічного забезпечення у спірних правовідносинах відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки заявником не було надано жодного доказу намірів відповідача відчужити спірний автомобіль, що в кінцевому випадку могло б призвести до утруднення виконання можливого рішення суду. Вжиті судом заходи забезпечення позову не можна вважати доречними та необхідними, крім того суд не навів жодних на те аргументів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує з наведених в ній підстав та просить її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції, мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У справі, що переглядається вимоги позивача мають майновий характер, між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини 1 якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Toyota Corolla, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про відсутність будь-яких загроз невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення, спростовуються встановленими судом обставинами у справі, оскільки між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя.

При цьому обраний заявником захід забезпечення позову не порушує право власності відповідача, а сприяє недопущенню порушення прав заявника до встановлення фактичних обставин спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно

брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: