Справа № 204/4474/22
Провадження № 2-з/204/146/22
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Дейчман Тетяна Миколаївна , про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Жукова Ольга Юріївна (адреса:м.Дніпро, вул.Дунаєвського,31, 49000) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Жукова О.Ю. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

14.07.2022 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передання в заставу, оренду чи обтяження боргом нерухомого майна, квартири розташованої за адресою: квартира АДРЕСА_3 , яка належить відповідачу. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Жукова О.Ю. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Зазначає, що остання мала намір укласти договір довічного утримання, помилилась, щодо правових наслідків договору, тому наявні підстави передбачені ст.229 ЦПК України для визнання правочину недійсним. У п.2 оспорюваного договору зазначається, що продаж вищевказаної квартири між сторонами вчиняється за 510000 грн., але зазначена сума грошей позивачем не отримана від відповідачки, про що нею власноруч написана розписка, в якій зазначається, що кошти ОСОБА_1 за квартиру не отримувала. Спірна квартира є єдиним житлом позивача. Після укладання договору житло не звільняла, а продовжує в ньому мешкати по теперішній час. Відповідач являючись зареєстрованим власником спірної квартири може її відчужити на користь третіх осіб, після чого буде утруднено виконання рішення суду. Згідно із положеннями ч. 1 ст.153 ЦПКУкраїни заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного. Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява. Пункт 1, 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Між сторонами існує спір та предметом позову є вимога позивача до відповідача про про визнання договору купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: квартира АДРЕСА_3 , недійсним.

Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2021 р., за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано квартиру розташовану за адресою: квартира АДРЕСА_3 .

Згідно п.3 договору купівлі продажу квартири від 27.07.2021р. вартість квартири розташованої за адресою: квартира АДРЕСА_3 складає 510000 грн.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Відповідний висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі № 643/12369/19. З урахуванням підстав та змісту позову, враховуючи доводи позивача викладені в заяві про забезпечення позову і те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін та співмірності заходу забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає за необхідне застосувати передбачений п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України вид забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири власником. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає

задоволенню. Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Дейчман Тетяна Миколаївна, про застосування заходів забезпечення позову -задовольнити. Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передання в заставу, оренду чи обтяження боргом нерухомого майна- квартири, розташованої за адресою: квартира АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2021 року. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя С.В.Чудопалова