Справа № 366/3024/21
Провадження № 2/366/139/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 червня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Ткаченко Ю.В., за участю секретаря судових засідань Євтушенко В.Д., Морозової Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в особі представника позивача адвоката Якимчука Михайла Миколайовича (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 7209/10 видане Радою адвокатів Київської області 07.12.2018 року, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри 16/108, оф. 307) до відповідача: ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ЛІСОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИЇВОБЛАГРОЛІС» (Код , Юридична адреса: 07201, Київська область Вишгородський район смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 24) предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача.

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) в особі свого представника - адвоката Якимчук Михайла Миколайовича звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» (далі Відповідач) про стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість із заробітної плати у розмірі 171 544,16 грн. (сто сімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні шістнадцять копійок) та середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20 вересня 2020 року по дату винесення судового рішення, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Позивач перебував у трудових відносинах з Відповідачем з 03 червня 2020 року по 20 вересня 2021 року. На день звільнення Позивача із займаної посади заступника генерального директора, Відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата з урахуванням відрахувань та сплати податків згідно чинного законодавства, за період з листопада 2020 року по червень 2021 року в розмірі 171 544 (сто сімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні) 16 копійок. Дана обставина підтверджується Довідкою від 06 жовтня 2021 року № 394, згідно якої Відповідач визнав наявність заборгованості по сплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 171 544,16 грн. та зобов`язувалось погасити дану заборгованість у найкоротший термін.

Намагаючись в позасудовому порядку вирішити спір, Позивач направив на адресу реєстрації та на поштову адресу Відповідача Вимогу про сплату заборгованості по заробітній платі від 21 жовтня 2021 року.

Однак станом на день подання позовної заяви (09 листопада 2021 року), Позивач жодної відповіді не отримав, а також Відповідачем не було здійснено погашення зобов`язань по виплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

За таких обставин, посилаючись на порушення Відповідачем законодавства про працю, Позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач, наданим йому процесуальним законодавством правом не скористався, відзиву на позов у встановлені законом строки не подав.

ІІ . Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 12.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчогосудового засідання на 24 січня 2022 року на 13 год. 00 хв. (а.с. 30).

Ухвалою суду від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 25 лютого 2022 року (а.с. 39).

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства (а.с. 41).

06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року (а.с. 42).

26 квітня 2022 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Якимчука М.М. надійшла заява про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень) (а.с. 44-50).

Розгляд справи призначено на 22 червня 2022 року на 11 год.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно.

Позивач ОСОБА_1 та його адвокат Якимчук М.М. звернулися до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримують.

Відповідач Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений вчасно. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин

Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , на підставі наказу №29к від 03.06.2020 року Позивача прийнято на посаду заступника генерального директора до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» (запис 27) (а.с. 7).

Наказом №138к від 20.09.2021 року Позивач звільнений з посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України з 20вересня 2021 року (запис №28) (а.с. 8).

Згідно Довідки Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» від 06.10.2021 року №394станом на 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 мав заборгованість по заробітній платі за період листопад 2020-червень 2021 року. На день звільнення остаточного розрахунку ОСОБА_1 не отримав. Відповідач не заперечує наявність заборгованості по сплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 171 544,16грн, про що й зазначив у Довідці (а.с. 9).

Згідно розрахункового листа ОСОБА_1 за вересень 2021 року, заборгованість Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» перед ОСОБА_1 по сплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати складає 171 544,16грн.

Згідно розрахунку, здійсненого Позивачем, його середня заробітна плата за один робочий день становить 1888,83грн.

ІV. Оцінка Суду.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За вимогами статей 115, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах з 03 червня 2020 року по 20 вересня 2021 року включно, всупереч зазначеним вище вимогам Закону Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» не виплатив ОСОБА_1 у день звільнення заробітну плату, нараховану з листопада 2020 року по червень 2021 року включно. За таких обставин, встановлені порушення прав та інтересів Позивача підлягають захисту шляхом стягнення з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» на користь ОСОБА_1 заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з листопада 2020 року по червень 2021 року включно на загальну суму 171 544,16 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з Відповідача на користь Позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні суд приходить до наступного.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» своєчасно не виконав покладений законом обов`язок щодо проведення повного розрахунку з працівником у день його звільнення, а відтак в силу вимог закону підлягає застосуванню ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тягар доказування відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Такого висновку дійшов КЦС у складі ВС у постанові від 27 січня 2020 року у справі №682/3060/16-ц, провадження №61-23170сво18.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком.

Згідно п. 3 Розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Змінами, внесеними Постановою КМ № 1213 від 09.12.202р. до пункту 3 Порядку № 100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, окрім визначених у пункті 4 цього Порядку.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених у пункті 4 цього Порядку виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Розраховуючи розмір середньої заробітної плати за один робочий день за два останні місяці, а саме липень і серпень 2021 року позивач зазначив: два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія є липень та серпень 2021 року. Виплати в яких склали 33 833,60 грн та 47 386,29 грн відповідно.

Кількість фактично відпрацьованих робочих днів за липень-серпень 2021 року складає 43 дні. Таким чином, середня заробітна плата складає (33833,60+47386,29):43=1888,83грн за робочий день.

Кількість робочих днів в період з 20.09.2021р. по 26.06.2022 р. становить 191 день.

Таким чином, здійснивши розрахунок, судом встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 вересня 2021р по 22 червня 2022року складає 360 766,53грн. = (1888,83*191), який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Відповідно до встановлених судом обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю і стягнуто з відповідача заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмірі 171544,16 грн. + середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 360 766,53 грн., що разом становить 532310,69 грн., тому згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 5323,10 грн. (п`ять тисяч триста двадцять три гривні десять копійок).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

26 квітня 2022 року представником Позивача адвокатом Якимчуком В.В. було надано Заяву про стягнення судових витрат, в якій зазначалось, що 19 жовтня 2021 року між Позивачем та Адвокатським бюро «Якимчук і партнери» укладено Договір № 36/21 про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе обов`язки, зокрема, представляти інтереси клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, вести від імені клієнта справи у всіх судах України, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цього договору. Судом встановлено, що загалом на виконання умов Договору № 36/21 адвокатом витрачено 16 годин, що підтверджується Детальним описом виконання робіт (надання послуг).

Відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» розмір компенсації в цивільній справі, якщо вона сплачується іншою стороною не перевищує суму, обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Отже, враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 в розмірі 2481,00 грн, вартість послуг адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги, не може перевищувати 2481,00 грн за одну годину. Відтак на надання правової допомоги Позивачу адвокатом затраченого 16 годин часу, а тому розмір компенсаційних витрат становить 39 696,00 грн (16х2481=39696). Разом з тим, в рамках укладеного Договору сторони домовились про встановлення гонорару адвоката в розмірі 20000,00 грн, що не перевищує вказаної суми. Сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного та ст. ст. 47, 83,115, 116, 117 КЗпП України, ст. 21 Закону України "Про оплату праці" та керуючись ст.133-134, ст.137 ст. 141, 142, 200, 206, 259,263-265, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» про стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нараховану, але не виплачену суму заробітної плати у розмірі 171 544 (сто сімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні) 16 копійок;

Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20 вересня 2021 року по 25 лютого 2022року у сумі 360 766,53 (триста шістдесят тисяч сімсот шістдесят шість гривень) 53 копійки.

Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч гривень) 00 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС» () на користь Держави судовий збір у розмірі 5323 (п`ять тисяч триста двадцять три гривні) 10 копійок.

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ЛІСОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КИЇВОБЛАГРОЛІС» (Код , Юридична адреса: 07201, Київська область Вишгородський район смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 24)

Суддя: Ю.В. Ткаченко