Дата документу 20.07.2022 Справа № 334/4902/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4902/20 Пр. № 22-ц/807/852/22 Головуючий у 1-й інстанції Філіпова І.М. Повний текст рішення складено 19.11.2021 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Дашковської А.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» (далі ТОВ «ЗЗКС») до Головного Управління Держпраці у Запорізькій області, ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння)

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ТОВ «ЗЗКС» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-7), в якому просило скасувати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П4, складений 20.01.2020 року щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що вказаний акт від 20.01.2020 року складений з порушенням вимог чинного законодавства. Позивач вважав, що ОСОБА_1 професійне захворювання отримав не внаслідок роботи на підприємстві позивача, оскільки на ТОВ «ЗЗКС» відсутній недосконалий технологічний процес вторинної переплавки кольорових металів.

ОСОБА_1 був прийнятий на ТОВ «ЗЗКС» на посаду плавильника 6 розряду плавильної ділянки металургійного виробництва, 01.08.2006 року був переведений на посаду плавильника (вторинна переплавка кольорових металів) 6 розряду плавильної ділянки металургійного виробництва, та був звільнений 22.07.2015 року. При прийняття на роботу ОСОБА_1 було пройдено попередній медичний огляд, а також періодично він проходив медичні огляди, відповідно до висновків медичних комісій він був визнаний придатним до виконання роботи за професією плавильник.

На плавильній ділянці металургійного виробництва ТОВ «ЗЗКС» професійні захворювання не реєструвалися. Плавильник ОСОБА_1 на момент роботи був забезпечений санітарно побутовими приміщеннями, спецодягом, спецвзуттям, засобами індивідуального та колективного захисту відповідно до діючих норм законодавства, до робіт, не пов`язаних з його посадою, не залучався.

Згідно розділу ІІ Переліку професійних захворювань основною причиною, що викликає токсикоз-пилковий бронхіт є тривале вдихання пилу, причиною, що викликає емфізему значне напруження дихальної системи. Згідно проведених атестацій робочих місць за умовами праці ( наказ №85/1 від 25.08.2005 року, наказ №58/3 від 01.08.2011 року) і державної експертизи умов праці №20 від 01.03.2006 року та №99 від 21.09.2012 року на робочому місці плавильника відсутні причини і фактори, які б могли привести до виникнення професійних захворювань у ОСОБА_1 .

Крім того, акт форми П4 від 20.01.2020 року складено з порушеннями вимог чинного законодавства: без розроблення програми розслідування причин виникнення професійного захворювання, без проведення розподілу функцій між членами комісії, без проведення розслідування обставин та причин виникнення професійного виникнення професійного захворювання, з порушенням встановленого порядку складання (підписаний заступником, а не керівником ГУ Держпраці у Запорізькій області), без одержання письмових пояснень посадових осіб, інших працівників з питань, пов`язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, без проведення додаткових досліджень на робочому місці, що у сукупності призвело до істотного порушення вимог п. 112, п 113, п. 114, п. 118 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Міністрів України від 17.04.2019 року №337.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Філіпову І.М. (т.с. 1 а.с. 13).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 16) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року (т.с. 2 а.с. 234-239) у задоволенні позову позивача ТОВ «ЗЗКС» у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ТОВ «ЗЗКС» у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 240-244) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; судові витрати покласти на відповідачів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 2).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 25 січня 2022 року (т.с. 2 а.с. 10), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с.11), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), відпустки судді доповідача (т.с. 2 а.с. 43).

Відповідачі - Головне Управління Держпраці у Запорізькій області (т.с. 2 а.с. 33-40) та ОСОБА_1 (т.с. 2 а.с. 20-32) подали апеляційному суду відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ТОВ «ЗЗКС» у цій справі.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 01 червня 2022 року о 17.20 годині, не відбувся через режим роботи до 16.00 години у цей день Запорізького апеляційного суду у зв`язку із введенням воєнного стану в України (довідка т.с. 2 а.с. 45).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 15 червня 2022 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с 64) в порядку задоволення клопотання відповідача - Головного Управління Держпраці у Запорізькій області про його відкладення (т.с. 2 а.с. 58-61).

В автоматизованому порядку суддею Дашковською А.В. у цій справі замінено суддю-члена колегії Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 2 а.с. 71-72).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, у тому числі

- представника позивача ТОВ «ЗЗКС» - адвоката Балабка А.В. (т.с. 1 а.с. 200), який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що товариство не оспорювало рішення спеціалізованого профпатологічного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання ОСОБА_1 чи медичний висновок спеціалізованої медичної установи відносно ОСОБА_1 , умови праці для проведення розслідування відносно ОСОБА_1 надавались комісії ТОВ «ЗЗКС», представники товариства входили до комісії, зауважень та окремих думок вони до акту не писали, оскільки хотіли, щоб ОСОБА_1 отримав право на встановлення йому відповідного хронічного професійного захворювання, ці представники товариством до дисциплінарної відповідальності за будь-яке неналежне виконання ними своїх трудових обов`язків з цього приводу не притягались,

- представника відповідача ГУ Держпраці у Запорізькій області Деркач М.А. (т.с. 2 а.с. 73), та відповідача ОСОБА_1 і представника останнього адвоката Ткаченко Н.С. (т.с. 2 а.с. 62-63), які наполягали на чинності рішення та медичного висновку, які позивач не оскаржував, дотриманні процедури розслідування професійного захворювання та складання вищезазначеного акту відносно ОСОБА_1 , відсутності правових підстав для задоволення позову позивача у цій справі та скасування вищезазначеного акту відносно ОСОБА_1 ;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ТОВ «ЗЗКС» у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача ТОВ «ЗЗКС» у цій справі, керувався ст.ст.12, 13, 81, 83, 89, 259, 263, 264, 265, ЦПК України та виходив із відсутності підстав для задоволення останнього.

Оскільки, позивачем не було зазначено жодних істотних порушень при складанні акту форми П4 від 20.01.2020 року: програма розслідування та розподіл функцій між членами комісії не повинні бути оформлені окремим письмовим документом, письмові пояснення посадових осіб не відбиралися, оскільки представники позивача входили до складу комісії та надавали необхідні пояснення, необхідність проведення додаткових досліджень комісією не була встановлена. Крім того, допитані свідки, голова та член комісії від роботодавця, у судовому засіданні повідомили, що порушень процедури складання акту не було.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідно до п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11 лютого 2015 року № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує складення санітарно-гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення зв`язку захворювання з умовами праці (підпункт 25); проводить: розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам; технічне розслідування обставин та причин виникнення аварій, пов`язаних із використанням газу в побуті, а також видає за результатами таких розслідувань обов`язкові до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, громадянами рішення; розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь (підпункт 27).

П. 7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому законом порядку територіальні органи.

Наказом Держпраці № 84 від 03 серпня 2018 року затверджено Положення про Управління Держпраці у Запорізькій області, відповідно до пункту 1 якого вказане Управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 02.04.2018 року №77-к/тр «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління Держпраці у Запорізькій області» (т.с. 1 а.с. 43-44) заступник начальника Головного управління організовує та контролює роботу підрозділів Управління з питань праці: відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів; відділу експертизи умов праці; відділу з питань гігієни праці; підписує документи ( листи, відповіді матеріали тощо) в межах компетенції, покладеними обов`язками з організації та контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів Головного управління.

Процедуру проведення розслідування на обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві визначається Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337 (далі Порядок №337).

П. 89 Порядку № 337 визначено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

Віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року № 1662 (п. 90 Порядку №337).

Для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу лікар - профпатолог області або міста направляє хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я, якому МОЗ надало право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами (п. 93 Порядку № 337).

Високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння).

Діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) може бути змінений або відмінений високоспеціалізованим профпатологічним закладом охорони здоров`я, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень і повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) покладається на керівників таких закладів і голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України, у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, робочого органу Фонду, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. (п. 95 Порядку №337).

П. 97 Порядку № 337 передбачено, що професійний характер хронічного високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я (далі - лікарсько-експертна комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу.

Згідно з п. 99 Порядку № 337 рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: трудовій книжці - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на огляд до лікарсько експертної комісії з медичним висновком лікаря - профпатолога; санітарно гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається лікарями з гігієни праці територіального органу Держпраці, який здійснює нагляд за підприємством (установою, організацією), у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); акті за формою Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння).

Високоспеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), робочому органові Фонду за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. У разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння). (п. 101 Положення №337)

П. 105 Положення № 337 передбачено, що після отримання повідомлення за формою П-3 керівник територіального органу Держпраці утворює протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представники територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або за місцем його проживання (якщо він не працює), роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу Фонду за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також у разі потреби представники інших органів.

Розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння) проводиться протягом 10 робочих днів після утворення комісії з розслідування. Якщо з об`єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, він може бути продовжений керівником територіального органу Держпраці, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування.

П. 110 Порядку № 337 зобов`язано роботодавця в установлений для проведення розслідування строк подати комісії з розслідування: відомості про професійні обов`язки працівника, документи та матеріали, що характеризують умови праці на робочому місці (дільниці, цеху); необхідні результати експертизи, лабораторних досліджень для проведення оцінки умов праці; матеріали, що підтверджують проведення інструктажів з охорони праці, копії документів, що підтверджують видачу працівникові засобів індивідуального захисту; приписи або інші документи, що раніше видані територіальним органом Держпраці та стосуються даного хронічного професійного захворювання (отруєння); результати медичних оглядів працівника (працівників), інші матеріали.

Згідно з п. 112 Порядку № 337 Комісія з розслідування зобов`язана: розробити програму розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); розподілити функції між членами комісії, розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; провести розслідування обставин і причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння); скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до п. 113 Порядку 337 комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, архівних даних підприємства (установи, організації), територіального органу Держпраці, наукових установ, характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах, результатів обстежень і досліджень, проведених атестованими лабораторіями в установленому законодавством порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів Фонду та представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази (рішення, розпорядження) адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці із джерелами іонізуючого випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов`язаних із розслідуванням причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію хворого.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 14.07.2006 року по 22.07.2015 року працював на ТОВ «Запорізькій завод кольорових сплавів» на посаді плавильника 6 розряду плавильної ділянки металургійного виробництва. Стаж роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на підприємстві позивача складає 10 років 7 місяців, загальний стаж за професією в умовах впливу шкідливих факторів 16 років.

Відповідно до п. 93 Порядку № 337 для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу лікар - профпатолог області або міста направляє хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я, якому МОЗ надало право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами.

Профпатологом КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_1 було направлено до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Інститут медицини праці ім. Кундієва» Національної академії медичних наук.

Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 24.12.2019 року №46/1089 ОСОБА_1 встановлено наявність хронічних професійних захворювань: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, значний ступінь (IV ст.), пневмоконіоз (p/s; 1/1), ЛН І ст. за змішаним типом захворювання професійні, встановлені вперше. Підґрунтям для встановлення професійного захворювання є дані клінічних обстежень; інформація щодо умов праці, надана в інформаційній довідці №08/03.2-23/3001 від 29.03.2019 року (т.с. 1 а.с. 34-36).

Згідно п. 81 Порядку № 337 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності - отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

У разі коли працівник працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці, який здійснював державний нагляд (контроль) за останнім підприємством (установою, організацією), де працював працівник, з додаванням у разі потреби інформаційних довідок від інших територіальних органів Держпраці, які здійснювали державний нагляд (контроль) за підприємствами (установами, організаціями), де він працював раніше.

29.03.2019 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області було складено інформаційну довідку (т.с. 1 а.с. 34-36) про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання щодо ОСОБА_1 . Вказана довідка складена на підставі наданих позивачем документів, у тому числі робочої інструкції плавильників (вторинна переплавка кольорових металів) плавильної дільниці ЗЗЦС-325-РИ-012 від 05.01.2017 року, атестацією робочих місць за умовами праці, згідно з наказом №85/1 від 25.08.2005 року (т.с. 1 а.с. 124) та висновком державної експертизи умов праці №20 від 01.03.2006 року (т.с. 1 а.с. 119-123), фотографією робочого дня від 13.06.2005 року (т.с. 1 а.с. 108-110), атестацією робочих місць за умовами праці, згідно з наказом №58/3 від 01.08.2011 року (т.с. 1 а.с. 129) та висновком державної експертизи умов праці №99 від 21.09.2012 року (т.с. 1 а.с. 125-128), фотографією робочого дня від 18.07.2011 року (т.с. 1 а.с. 138-140).

26.12.2019 року Клініка професійних захворювань «ІМП ім. Ю. І. Кундієва НАМН» складено повідомлення про хронічне професійне захворювання (Форма П-3) відносно ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 39), в якому в графі підприємство вказано ТОВ «Запорізькій завод кольорових сплавів». Зазначено основний діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість, значний ступінь (IV ст.), пневмоконіоз (p/s; 1/1), ЛН І ст. за змішаним типом захворювання професійні, встановлені вперше. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання шум, алюміній.

27.12.2019 року вказане повідомлення надійшло до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (відмітка на повідомленні, т.с. 1 а.с. 39).

11.01.2020 року Головне управління Держпраці у Запорізькій області своїм наказом №53-р утворило комісію для розслідування причин виникнення професійного захворювання у працівника ТОВ «Запорізькій завод кольорових сплавів» ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 40).

20.01.2020 року було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), який був затверджений заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганенко О. 21.01.2020 року (т.с. 1 а.с. 9-12). Згідно із вказаним актом, комісія провела розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 : хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість, значний ступінь (IV ст.), пневмоконіоз (p/s; 1/1), ЛН І ст. за змішаним типом. Згідно п. 17 акту хронічне професійне захворювання виникло внаслідок тривалою роботи ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ТОВ «ЗЗКС» (10 років 07 місяців), недосконалого технологічного процесу вторинної переплавки кольорових металів. Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є наявність на робочих місяцях ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів, що призвели до профзахворювання: шум 84 дБ «А» при ГДР 80 дБ «А» ( що відповідає ІІІ класу 1 ступеню Гігієнічної класифікації праці); алюміній та його сплави ( перерахунку на алюміній) 12,43 мг/м куб. при ГДК 2,0 мг/ м куб. ( що відповідає ІІІ класу 1 ступеню Гігієнічної класифікації праці. До складу комісії було включено у тому числі ОСОБА_2 , начальника відділу охорони праці ТОВ «ЗЗКС», ОСОБА_3 , уповноваженого найманими працівниками особи з питань охорони праці ТОВ «ЗЗКС», якими було підписано вказаний акт. Окремі думки до акту не складалися.

Таким чином, остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», який був складений щодо ОСОБА_1 24.12.2019 року, та саме вказаним медичним висновком встановлено наявність у нього хронічного професійного захворювання та його зв`язок саме з підприємством позивача, тобто лікувальна комісія дійшла висновку про зв`язок розвитку професійного захворювання ОСОБА_1 саме з умовами праці у позивача, а тому спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 було направлено саме позивачу. Вказаний медичний висновок від 24.12.2019 року позивачем у судовому порядку оскаржений не був, хоча Порядок № 337 передбачає можливість такого оскарження (п. 95 Порядку № 337).

Таким чином, за результатами розслідування комісією з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання 20.01.2020 року складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 (т.с. 1 а.с. 9-12). При цьому вказана комісія керувалася інформацією, зазначеною спеціалізованим лікувально-профілактичним закладом в повідомленні про професійне захворювання за формою П-3 (т.с. 1 а.с. 39), оскільки комісія не визначає самостійно підприємство, на якому необхідно провести розслідування, та не визначає зв`язок професійного захворювання працівника з умовами праці на іншому підприємстві, так як дані повноваження має лише спеціалізований лікувально-профілактичний заклад.

У зв`язку із вищевикладеним, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги твердження позивача, що на робочому місці плавильника були відсутні причини та фактори, які могли призвести до виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання ( а саме алюміній), оскільки такі обставини були встановлені у належному порядку медичним висновком від 24.12.2019 року. Також, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги докази (т.с. 1 а.с. 228-230), подані представником позивача до його письмових пояснень від 09.11.2021 року (т.с. 1 а.с. 226-227), оскільки такі докази подані з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначав обставини щодо професійного захворювання - емфіземи легень, проте вказане професійне захворювання ОСОБА_1 не встановлено, тому викладені у позові обставини суд першої інстанції правильно залишив поза увагою як такі, що не відносяться до предмету позову.

Крім того, позивач також стверджував, що акт форми П4 від 20.01.2020 року (т.с. 1 а.с. 9-12) був складений з порушеннями.

Судом першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного зясування обставин цієї справи були допитані свідки:

- ОСОБА_2 (протокол судового засідання від 09.08.2021 року, т.с. 1 а.с. 215-216) пояснив, що входив до членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання щодо ОСОБА_1 , працює на ТОВ «Запорізькій завод кольорових сплавів» начальником відділу охорони праці. При складанні акту зауважень та заперечень в нього не було, тому окрему думку не писав. Пояснив, що медичний висновок високоспеціалізованого профпатологічного медичного закладу складався на підставі атестацій робочих місць у 2005 році (є шкідливий фактор алюміній) та атестації робочих місць 2011 (алюміній серед шкідливих факторів відсутній). На його думку, при розслідуванні програма не розроблялась, щодо розподілу функцій між членами комісії свідок не пам`ятає, додаткових пояснень у інших працівників не відбирали. В нього, як члена комісії, зауважень по процедурі розслідування та при складанні акту за формою П4 не було;

- ОСОБА_4 (протокол судового засідання від 29.09.2021 року, т.с. 1 а.с. 222) пояснив, що був головою комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання щодо ОСОБА_1 . Процедура проведення розслідування була дотримана повністю, був складений акт форм П4 (т.с. 1 а.с. 9-12), жодних окремих думок від членів комісії не надходило. Засідання комісії були оформлені належним чином протоколом засідання комісії. Програма розслідування не приймається окремим письмовим документом, як і розподіл функцій між членами комісії. Комісія діє як колегіальний орган, усі рішення приймаються на засіданнях. Комісія розглядає виключно ті документи, які надані роботодавцем, крім того до комісії входили представники позивача, які надавали необхідні усні пояснення у разі необхідності. В інформаційній довідці про умови праці були враховані інші підприємства, на яких працював ОСОБА_1 в умовах дії шкідливих факторів, проте стаж був незначний та не постійний, у той час, як на підприємстві позивача ОСОБА_1 пропрацював майже 11 років безперервно з 16 років роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів;

- відповідач ОСОБА_1 , допитаний у якості свідка (протокол судового засідання від 29.09.2021 року, т.с. 1 а.с. 222), пояснив, що працював на підприємстві позивача з 2006 року, виконував роботи з огневого рафінування міді та періодично працював у алюмінієвій печі. Приблизно з 2011-2012 року алюмінієву піч перестали використовувати, з того часу з алюмінієм не працював. Він хоча і був закріплений за дільницею рафінування міді, проте через брак працівників регулярно працював з алюмінієвою піччю. Коли у 2008 році були масові звільнення, йому вдалося зберегти своє робоче місце саме тому, що він міг працювати і з алюмінієм, і з міддю, крім того, міг виконувати роботи з ремонту печі.

За результатом дослідження вищезазначених доказів сторін, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивачем не було зазначено жодних істотних порушень при складанні акту форми П4 від 20.01.2020 року (т.с. 1 а.с. 9-12): програма розслідування та розподіл функцій між членами комісії не повинні бути оформлені окремим письмовим документом, письмові пояснення посадових осіб не відбиралися, оскільки представники позивача входили до складу комісії та надавали необхідні пояснення, необхідність проведення додаткових досліджень комісією не була встановлена. Крім того, допитані свідки, голова та член комісії від роботодавця, у судовому засіданні повідомили, що порушень процедури складання акту не було.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача у цій справі слід відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «ЗЗКС» дублюють доводи його позовної заяви у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача ТОВ «ЗЗКС», яку воно та його представники вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Процедура розслідування професійного захворювання та складання відповідного акту врегульована приписами п. п. 117-119 Порядку № 337 від 17.04.2019 року.

Цим положенням не передбачено право потерпілого, роботодавця чи будь-якої іншої особи, оспорювати акт розслідування хронічного професійного захворювання в судовому порядку, а оспорюванню підлягає рішення спеціалізованого профпатологічного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання та медичний висновок спеціалізованої медичної установи (п. 88 та 95 Порядку). Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Матеріали цієї справи не містять доказів того, що ТОВ «ЗЗКС» оспорювало рішення спеціалізованого профпатологічного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання ОСОБА_1 чи медичний висновок спеціалізованої медичної установи відносно ОСОБА_1 , тобто останні були чинними на час розгляду цієї справи судом першої інстанції та є чинними на час перегляду цієї справи апеляційним судом.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

За хронологією акт ф.П-4 є останнім документом, який складається після проведення відповідної процедури, тобто за наявності складеної санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця працівника та медичного висновку, який встановлює зв`язок захворювання із умовами його праці.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства.

Так, у п. 17 оспорюваного акту зазначено обставини, за яких у ОСОБА_1 виникло професійне захворювання, та якими виступають недосконалий технологічний процес вторинної переплавки кольорових металів, та його тривалий стаж праці в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на підприємстві апелянта (якими виступають концентрація алюмінію, міді та азоту оксидів, які вплинули на розвиток у ОСОБА_1 захворювання як пневномоконіоз). Втім причиною його професійного захворювання (пункт 18) є наявність на його робочому місті шкідливих виробничих факторів, які перевищували гранично допустимі норми у декілька разів. Зазначений документ підписано всіма членами комісії, до яких входили й представники позивача (апелянта): ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без будь яких зауважень та доповнень, що свідчить про єдність їх висновку щодо виникнення обставини захворювання ОСОБА_1 та його причини.

При цьому, вказані представники ТОВ «ЗЗКС» останнім до будь-якої дисциплінарної відповідальності за будь-яке неналежне виконання ними своїх обов`язків як членів комісії, у тому числі при участі у засіданні вказаної комісії 20.01.2020 року, не притягались (ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню).

Крім того, доводи апелянта про наявність порушень процедури розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 та складання вищезазначеного акту також спростовуються наявними у цій справі, наданими суду першої інстанції відповідачем ГУ Держпраці у Запорізькій області до його відзиву на позов доказами (копії - т.с. 1 а.с. 31-50), у тому числі: листом відповідача ГУ Держпраці у Запорізькій області до позивача ТОВ «ЗЗКС» «Про надання даних умов праці» від 25.10.2019 року № 08/03/9189, приписом відповідача ГУ Держпраці у Запорізькій області від 07.03.2019 року № 08/03.2-11/2192 на ім`я позивача ТОВ «ЗЗКС» про надання роботодавцем документів, що необхідні для складання санітарно - гігієнічної характеристики умов праці (Інформаційної довідки) на працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), інформаційною довідкою ТОВ «ЗЗКС» про умови праві ОСОБА_1 від 29.03.2019 року № 58668427, листом ТОВ «ЗЗКС» «Щодо доповнення до санітарно - гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 21.08.2019 року № 08/03.2-16/7327, заявою ОСОБА_1 від 3009.2019, повідомленням закладу: Клініка професійних захворювань «ІМП ім. Ю.І. Кундієва НАМН на ім`я ГУ Держпраці у Запорізькій області про хронічне професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 форми П-3 від 26.03.2019 року № В-1086, наказом ГУ Держпраці у Запорізькій області № 53р від 11.01.2020 року «Про створення комісії по розслідуванню обставин виникнення професійного захворювання», картою обліку професійного захворювання від 21.01.2020 року, протоколом № 1 від 20.01.2020 року засідання комісії по розслідуванню причин виникнення хронічного професійного захворювання, встановленого 24.12.2019 року плавнику (вторинна переплавка кольорових сплавів) ТОВ «ЗЗКС» ОСОБА_1 , наказом ГУ Держпраці у Запорізькій області № 77-к/тр від 02.04.2018 «Про розподіл обов`язків між керівництвом ГУ Держпраці у Запорізькій області», за змістом якого у тому числі заступник начальника має право підписувати документи ГУ Держпраці у Запорізькій області, тощо.

Щодо посилання апелянта на правову позицію ВП ВС, яка викладена у справі №698/967/15-ц від 22.01.2020р., то останньою лише підтверджується правильність висновків суду першої інстанції у цій справі про право позивача оскаржувати акт форми П-4 виключно з підстав порушення процедури розслідування професійного захворювання, а не по суті його складання. Разом із тим, вищевказана постанова ВС стосується інших правовідносин інших осіб на час дії іншої постанови КМУ № 1232, яка втратила чинність 17.04.2019 року.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ТОВ «ЗЗКС», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ТОВ «ЗЗКС» та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ТОВ «ЗЗКС».

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема стороною позивача (апелянта) апеляційному суду не надані.

Не може бути прийнята у цій справі надана апеляційному суду відповідачем ОСОБА_1 як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, відповідь № 2/377 від 16.11.2021р. ДУ «Інституту медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» (т.с. 2 а.с. 24) для перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі від 10.11.2021 року.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «ЗЗКС» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, встановлено, що позивачем ТОВ «ЗЗКС» при подачі вищезазначеної апеляційної скарги було сплачено судовий збір (т.с. 2 а.с. 7).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ТОВ «ЗЗКС» у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, позивач не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 25.07.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Дашковська А.В.Подліянова Г.С.