Справа №751/9312/21
Провадження №2-о/751/3/22
Рішення

Іменем України

25 липня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд м.Чернігова

в складі: головуючого судді Карапути О.О.

секретаря Ригаль В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Центр надання адміністративних послуг міста Чернігова, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 Договору дарування частини житлового будинку, виданого Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою (реєстраційний №1-5331 від 04 листопада 1994 року) та зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер №10762 від 11 листопада 1994 року).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Договору дарування вона отримала право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У Договорі дарування частини житлового будинку була допущена помилка у написанні її по батькові. У паспорті громадянина України, виданого 21 лютого 1997 року, її по батькові зазначено « ОСОБА_2 », а у Договорі дарування зазначено невірно, а саме « ОСОБА_3 ». Через вказані неточності неможливо зареєструвати місце проживанні її членів сім`ї та розпоряджатися майном.

У судове засідання заявниця не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника нотаріальної контори про розгляд справи без його участі та вирішення справи на розсуд суду.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії паспорта громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці ОСОБА_1 (а.с.6-7).

04 листопада 1994 року на підставі Договору дарування ОСОБА_4 прийняла у дар частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на представлені документи та доводи, наявність у заявниці правовстановлюючих документів на частину згаданого вище домоволодіння, суд вважає доведеним факт, що Договір дарування від 04 листопада 1994 року на частину домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Факт належності вказаного Договору дарування від 04 листопада 1994 року, за встановленням якого звертається ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявниці розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявниці слід задовольнити.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293, ст.294, п.6 ч.1 ст.315, 316-319 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу Договору дарування частини житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_1 , виданого Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою (реєстраційний №1-5331 від 04 листопада 1994 року) та зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер №10762 від 11 листопада 1994 року).

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 25 липня 2022 року.

Суддя О.О. Карапута