Справа №155/465/22
Провадження №2/155/285/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2022 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.;

з участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,85 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яку згідно Виписки із рішення Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області №14/4 від 31.03.1994 року було передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Звиняче Горохівського району помер її чоловік ОСОБА_2 . За життя спадкодавець склав заповіт, який посвідчувався державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області 18.03.2015 року за №2-154. Згідно заповіту ОСОБА_2 усе належне йому майно заповів їй. До складу спадкового майна входить, зокрема, земельна ділянка площею 0,85 га для ведення особистого підсобного господарства, яка згідно Виписки рiшення Звиняченської сільської ради №14/4 від 31.03.1994 передана у приватну власність спадкодавцю та знаходиться в селі Звиняче Луцького району Волинської області. Позивач як спадкоємець вступила у фактичне володіння та користування земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства. Проте, остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як спадкодавець за життя не виготовив відповідної документації та не отримав правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 04 липня 2022 року підготовче засідання у справі було відкладено у зв`язку з витребуванням копії спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність та задовольнити пред`явлені позовні вимоги.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла до суду 15.06.2022, міський голова просив справу розглядати у відсутності представника ради, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Із заповіту, який посвідчено державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Голодевич Г.С. 18.03.2015 року та зареєстровано в реєстрі за №2-154 вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповів дружині - ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69396171, станом на 06.07.2022 року заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2-154.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 листопада 2016 року виконавчим комітетом Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.10).

ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджуються свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Довідкою старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від 03.12.2021 №591 стверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті проживав з дружиною ОСОБА_1 в с.Звиняче. Спадкоємець ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем (а.с.11).

Із матеріалів витребуваної судом спадкової справи №529/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 03 грудня 2021 року подала до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Горохівською держнотконторою 18 березня 2015 року за р№2-154. Спадкове майно складається з неприватизованої земельної ділянки площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області згідно виписки з рішення Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 31.03.1994 №14/4. Проте, державний нотаріус Островська Т.В. у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2021 року №02-31/923 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. У постанові державний нотаріус зазначила, що спадкоємець на надала оригіналів правовстановлюючих документів, які б стверджували право власності на вищевказане спадкове майно.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_2 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На частину спадкового майна позивачу 23.10.2017 та 28.02.2018 видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На неприватизовану земельну ділянку ОСОБА_1 не може оформити спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно.

Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п.7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з виписки із рішення Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 31.03.1994 №14/4 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_2 передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,85 га.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 , який за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач, як спадкоємець його майна за заповітом, яка прийняла спадщину в установленому порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення її права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України, п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України,

УХВАЛИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,85 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с.Звиняче Луцького району Волинської області, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Горохівська міська рада (45700, м.Горохів, вул.Шевченка, 17, Луцького району Волинської області, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.