Справа № 495/3174/21
№ провадження 2/495/648/2022
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.

справа № 495/3174/21,

особисто позивача ОСОБА_1 ,

особисто відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 2002 року народження, ОСОБА_7 , третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, просить суд, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 ..

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що відповідачі по справі також зареєстровані за адресою її проживання.

Однак, за твердженням позивача на протязі останніх 10 років ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не проживають у кВ. АДРЕСА_2 , особистих речей не залишили, будь-яких платежів на утримання будинку не сплачують.

Позивач стверджує, що неодноразово зверталась до відповідачів з проханням знятись з реєстраційного обліку, однак останні через зайнятість та відсутність вільного часу ігнорують її прохання. Вказує, що задоволення її позовних вимог має на меті захист її економічних прав, а саме необхідність менше платити за вивезення сміття, оскільки тариф встановлюється за кожну зареєстровану особу.

На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

30 квітня 2021 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

10 червня 2021 року Ухвалою суду, підготовче провадження по справі було закрито з призначенням її судового розгляду по сутті.

Позивач в судовому засіданні під час судових дебатів надала заяву про залишення позовних вимог без розгляду, не бажає визнавати відповідачів втратившими, однак просить суд затвердити акт, відповідно до якого вона проживає одна.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала.

Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома.

Зі згоди позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутність належним чином повідомлених відповідачів, за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки позивачем надана заява про залишення позову без розгляду на стадії судових дебатів, суд розглядає справу по сутті позовних вимог.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1 .

У відповідності до довідки № 33 про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 02.04.2021, складеного КП «ЖЕО №1», ОСОБА_1 є наймачем даної квартири.

До складу її сім`ї входять: син ОСОБА_4 , 1982 року народження, дочка ОСОБА_2 , 1973 року народження, внук ОСОБА_5 , 1994 року народження, внучка ОСОБА_9 ,2002 року народження,внучка ОСОБА_7 ,2005 року народження та правнучка ОСОБА_3 , 2020 року народження.

У відповідності до акту, складеного 12.10.2020 КП «ЖЕО №1», в квартирі міської ради АДРЕСА_2 наймачем є ОСОБА_1 ..

За вказаною адресою також зареєстровані її син - ОСОБА_4 , 1982 року народження, дочка ОСОБА_2 , 1973 року народження, внук - ОСОБА_5 , 1994 року народження, внучка - ОСОБА_9 ,2002 року народження,внучка - ОСОБА_7 ,2005 року народження та правнучка - ОСОБА_3 , 2020 року народження. Зі слів сусідів за вказаною адресою ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не проживають з 2013 року.

В свою чергу даних про не проживання відповідача ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 , 2020 року, не є зареєстрованою за адресою проживання позивача, що впливає з листа, наданого на запит суду з Управління з питань надання адміністративних послуг № 22/1094 від 13.05.2021 року, що також спростовує інформацію викладену в Акті КП «ЖЕО №1» від 12.10.2020 року стосовно цієї особи.

Нормативне обґрунтування

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України, набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, тільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном..

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно дозакону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Верховний Суд у Постанові від 12.09.2018 року у справі № 727/11132/14-ц дійшов висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Вказане відповідає також правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

У відповідності до ч.1,2 ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ст. 72 цього Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні.

Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

24 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 369/6361/15-ц, провадження № 61-7233св19 досліджував питання щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до вказаної постанови ВС зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності у жилому приміщенні понад зазначені у статті 71 ЖК України строки.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19) Верховний Суд зазначив, що вичерпного переліку поважних причин відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Разом з тим, з приєднаних позивачем доказів достовірно вбачається, що кв. АДРЕСА_1 , у якій проживає позивач належить на праві власності міській раді.

Позивач є лише наймачем вказаної квартири.

Більш того, суд ставиться критично до єдиного доказу не проживання відповідачів /загалом не усіх, окрім ОСОБА_4 / у спірному житловому приміщенні, а саме Акту, складеного КП «ЖЕО №1» від 12.10.2020 року, з підстав того, що він достовірно не підтверджений.

До того ж невідомо з яких джерел, вказаним у ньому особам стало відомо про не проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у спірному житловому приміщенні, з 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у відповідності до вимог чинного законодавства та його правозастосування до даних правовідносин, виходячи з конструкції правових елементів норми ст. 391 ЦК України, з урахуванням того, що позивач не бажає в теперішній час визнавати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням, про що надала заяву, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є необґрунтованими та такими, що задоволені бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 331, 328,391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , 2020 року народження, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

Третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області, юридична адреса: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Військової Слави, 25.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2022 року.

Суддя: