ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

З участю секретаря Владімірова Р.В.

Розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, в порядку загального позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, в складі судді Сорока О.П., дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс- Капітал») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі ПАТ «ВАБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №115/07 від 17.12.2007 в розмірі 11921303,61 грн. звернути стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки нежитлові офісні приміщення №№ 18,19,26,27,28,29,44а в літері «Ж-4» загальною площею 221,5 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом його продажу банком від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Позов обґрунтований тим, що між сторонами 17.12.2007 був укладений кредитний договір №115/07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 209500 доларів США, з цільовим використанням - купівлею нежитлових приміщень.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами в цей же день було укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлові офісні приміщення №№ 18,19,26,27,28,29,44а в літері «Ж-4» загальною площею 221,5 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, вимога про сплату якої, була направлена банком боржнику ОСОБА_1 , про те залишилась без реагування, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №115/07 від 17.12.2007 в розмірі 11921303,61 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові офісні приміщення №№ 18,19,26,27,28,29,44а в літері «Ж-4» загальною площею 221,5 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» з наданням банку всіх прав продавця.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 8000 грн.

Задоволення позову обґрунтовано наявністю правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання кредитних зобов`язань відповідача, з підстав невиконання останнім умов кредитного договору в межах процедури, визначеної положеннями ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року.

Не погодившись з заочним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зокрема вказує про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на визначений в іпотечному договорі позасудовий спосіб врегулювання спору як продаж банком від свого імені предмету іпотеки, що залишилось поза увагою суду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 17.12.2007 року між ВАТ «ВіЕйБіБанк» (з 18.05.2010 року ПАТ «ВіЕйБіБанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 115/07, згідно якого відповідач отримав 209500 доларів США, строком до 17.12.2017 року з процентною ставкою за користування 14 % річних, для купівлі нежитлових приміщень офісного типу.

Додатковою угодою від 18.07.2018 до кредитного договору сторони збільшили відсоткову ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних.

В забезпечення виконання умов договору кредиту, в цей же день, між банком та позичальником було укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлові офісні приміщення № 18, 19, 26, 27, 28, 29, 44а в літері «Ж-4» загальною площею 221,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В. 17.12.2007 року за реєстровим № 3820, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за реєстраційним № 2574791 (номер витягу 5156580).

В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 12.05.2016 утворилась заборгованість в розмірі 11677482,89 грн. (461092,88 долари США), з яких: 205347,72 доларів США - заборгованість по кредиту; 255745,16 долари США - заборгованість по відсотках; 243820,72 грн. штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року складає 11921303,61 грн.

З посиланням на норми ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», умови іпотечного договору, якими передбачено, право іпотекодержателя обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і шляхом його продажу іншій особі, банк звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, з посиланням на норми ст.ст. 7, 33, 34, 37-39 ЗУ «Про іпотеку», дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду з огляду на порушення судом норм матеріального права.

Матеріалами справи доводиться, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.08.2019 замінено Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника Акціонерне товариство «Кристалбанк».

В подальшому, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.03.2021 замінено Акціонерне товариство «Кристалбанк на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс- Капітал».

Таким чином, на час розгляду апеляційної скарги процесуальним правонаступником первісного позивача - є ТОВ КУА «Фінекс-Капітал».

Нормами статей 16-19 ЦК України визначено способи захисту цивільного права чи інтересу, які можуть бути як судові, так і позасудові.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів; 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві.

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону.

Як вбачається з іпотечного договору та не заперечується сторонами, в розділі 7 «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя», в п. 7.4 сторони договору домовилися про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку на підставі цього договору, шляхом : 1) переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання згідно з цим застереженням; 2) шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки відповідно до наведених умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 вказаного закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону).

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки(частина друга статті 36 Закону).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд не звернув увагу на п. 7.4 іпотечного договору укладеного між банком та ОСОБА_1 в якому сторони погодили іпотечне застереження, а саме визначили у договорі іпотеки обидва передбачені частиною третьою статті 36 Закону способи задоволення вимог іпотекодержателя: звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем (пункт 7.4.1. договору іпотеки); звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем (пункт 7.4.2. договору іпотеки).

Наведені способи, погоджені сторонами в іпотечному договорі, визначають саме позасудовий спосіб задоволення вимог банку як іпотекодержателя, а відтак не потребують судового захисту в розумінні ст. 4 ЦПК України.

Між тим, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на підставі рішення суду третій особі в порядку, встановленому статтею 38 Закону, тоді як суд не звернув належної уваги на узгоджену самим сторонами договору процедури досудового врегулювання та вирішив спір , фактично за його відсутності.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 при розгляді справи № 310/11024/15-ц, яка є обов`язковою для застосування у відповідності до норм ч. 4 ст. 263 ЦПК при розгляді спірних правовідносин.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року скасувати, ухваливши нове.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс - Капітал») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Товариствао з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс - Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 12000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2022 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.