2/465/1242/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації та стягнення судових витрат, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів в порядку суброгації та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2017р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту № 1033/17-Т/Лв, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Ореl» д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 07.11.2018р. у м. Львові на перехресті проспекту Червоної Калини та вулиці Луганської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ореl» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_4 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР відповідачем, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26.11.2018 року у справі № 464/6434/18. У зв`язку з названою подією, згідно рахунку № 7670 від 09.11.2018 року, наданого ТзОВ «Велет Авто» та рахунку № 159 від 24.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту склала 147452,39 грн. У зв`язку з викладеним, і відповідно до умов договору страхування, позивач відшкодував 147452,39 грн. на користь потерпілої особи. Оскільки цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», то страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 71302, 68 грн., керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, на підставі ст.1194 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 76 149, 71 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник треьої особи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26.11.2018р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за статтею 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок грн. 00 коп.) та стягнено в дохід держави 352 (триста п"ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набрала законної сили.

Згідно постанови, водій ОСОБА_1 07.11.2018 року об 08 год. 50 хв. на перехресті вулиці Луганська проспекту Червоної калини (на мосту) у м. Львові, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Ореl» д.н.з. НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_3 ), який від удару інерційним рухом здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 217030-110» д.н.з. НОМЕР_3 (під керуванням ОСОБА_5 ), чим порушив п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.11.2018р., є встановленим та не підлягає доказуванню.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №1033/17-Т/Лв від 28 грудня 2017 року, його предметом є страхування автомобіля «Ореl Insignia» д.н.з. НОМЕР_1 у разі настання страхового випадку за участю забезпечного транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 13.11.2018р., вартість відновлювального ремонту застрахованого об"єкта, відповідно до рахунку №7670 від 09.11.2018р. ТзОВ "Велет Авто", складає 143 204 (сто сорок три тисячі двісті чотири) гривень 39 коп.

Згідно страхового акту від 13.11.2018р., сума страхового відшкодування становить 143 204 (сто сорок три тисячі двісті чотири) гривень 39 коп.

Згідно страхового акту від 30.01.2019р. сума страхового відшкодування як сума регресних вимог складає 4 248 (чотири тисячі двісті сорок вісім) гривень 00 коп.

Згідно платіжних доручень №9740101 від 21.11.2018р. та №6058819 від 01.02.2019р., вищезазначені страхові суми перераховані на рахунок ТзОВ "Велет Авто" для відновлювального ремонту автомобіля.

Дані докази відповідачем не спростовані. Відповідачем не долучено жодних доказів, які б свідчили про те, що вартість ремонту автомобіля «Ореl Insignia» д.н.з. НОМЕР_1 є завищеною чи не відповідає фактично спричиненим пошкодженням.

За положеннями ст.979 ЦК України, договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Нормативно правовим актом, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст.6, пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Суд вважає аргументи позивача обгрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі.

Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не представив.

Судом встановлено, що внаслідок дій відповідача, які стали причиною скоєння дорожньо - транспортної пригоди та завдання матеріальних збитків майну потерпілої особи, на користь якої позивачем сплачено страхове відшкодування, останній має право на відшкодування таких з боку відповідача.

При цьому, в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати такі.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.12.2016 з вини відповідача, а ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" здійснило часткову виплату страхового відшкодування, відтак невиплачена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про безпідставність заявлених вимог про виплату частини страхового відшкодування відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Абз. 4 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі викаденого, керуючись ст. ст. 3, 10, 81, 89, 223, 258, 259, 263, 265, 280 - 287 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації та стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ( м. Київ, вул. Борщагівська, буд.154, ) страхове відшкодування в розмірі 76 149 (сімдесят шість тисяч сто сорок дев"ять) гривень 71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ( м. Київ, вул. Борщагівська, буд.154, ) витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", юридична адреса: м. Київ, вул. Борщагівська, буд.154, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєсстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Кузь