Справа № 361/6209/21
Провадження № 2/361/1023/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд стягнути з відповідача борг у сумі 50 000 гривень, який виник на підставі договору позики від 19.10.2018 року і мав бути виконаний 01.05.2019 року, судовий збір у розмірі 908,00 гр., сплата за поштові послуги по кур`єр доставка вимоги відповідачу у розмірі 70,61 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що 19.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики грошових коштів у вигляді боргової розписки. Цього ж дня ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 50 000 гривень на розвиток свого бізнесу, які зобов`язався повернути до 01.05.2019 року. Як додаток до боргової розписки ОСОБА_2 особисто склав графік сплати боргу помісячно та засвідчив своїм підписом. Боргову розписку та графік сплати боргу ОСОБА_2 писав своєю рукою та засвідчував своїм підписом.

05.07.2021 року позивач на адресу ОСОБА_2 поштою, з кур`єрською доставкою, направив вимогу про повернення боргу, де зазначив свою адресу проживання та телефон для зв`язку.

Отримані кошти ОСОБА_2 в строк зазначений в розписці не повернув, уникає зустрічі що свідчить про небажання повертати борг. На момент складання та подання позову до суду відповідач жодної копійки боргу позивачу не повернув.

Позивач неодноразово навідувався до ОСОБА_2 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , але його ніколи дома не було. Зі слів його тещі він дійсно проживає за вказаною адресою з дружиною та дитиною.

05 серпня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 24 листопада 2021 року.

Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що 19.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики грошових коштів у вигляді боргової розписки, за якою ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 50 000 гривень та зобов`язався повернути до 01.05.2019 року. Як додаток до боргової розписки ОСОБА_2 особисто склав графік сплати боргу помісячно та засвідчив своїм підписом (а.с. 6, 7).

05.07.2021 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 поштою, з кур`єрською доставкою, направив вимогу про повернення боргу, де зазначив свою адресу проживання та телефон для зв`язку (а.с 9).

Отримані кошти ОСОБА_2 в строк зазначений в розписці не повернув.

Отже, зобов`язання згідно умов договору позики відповідач не виконав чим порушив права законні інтереси позивача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 133 ЦПК України до видів судових витрат відносяться: 1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн.00 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 13.07.2021 р.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та 70 грн.61 коп. сплати послуг пошти.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.