ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2654/22 Справа № 205/8422/20 Категорія 59 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Красвітної Т.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кравченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив №429, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про визнання рішення незаконним та його скасування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на пайові внески, сплачені за квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира була отримана ОСОБА_3 з родиною: чоловіком ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_5 ) на підставі ордеру № 35 від 05 січня 1996 року, виданого за рішенням загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу № 429 (далі - ЖБК № 429) за №7 від 19 грудня 1995 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів за № 1710 від 21 грудня 1995 року.

Відповідно до зобов`язання, наданого ЖБК № 429 від 03 січня 1996 року. ОСОБА_3 отримала позику в розмірі 589 500 рублів строком на 30 років з 01 січня 1996 року по 01 січня 2026 року по якій, у період з 2000 року по 18 червня 2008 року чоловік ОСОБА_3 достроково сплатив залишок позики у розмірі 5 583 гривні 81 копійка. 23 квітня 2014 року відповідач став членом ЖБК № 429.

Зазначає, що 03 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_3 за ним зареєстровано право власності на вищевказану квартиру на підставі довідки ЖБК № 429 № 8 від 19 вересня 2019 року про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску у повному обсязі.

Вважаючи, що наявність права власності на частку пайових внесків після смерті матері ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_6 , визнані за нею на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року, та набрало законної сили, є підставою для визнання незаконним та скасуваня рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49044270 від 07 жовтня 2019 року 14:04:42, ОСОБА_7 , КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, за необґрунтованістю та недоведеністю позивачем порушеного права та невірно обраного способу його захисту.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення. Вважає, що має право на оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 , оскільки є власником частки пайових внесків у розмірі 735,45 грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ЖБК № 429, виданої ОСОБА_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , останній прийнятий в члени кооперативу ЖБК № 429, пайовий внесок у сумі 7 545 грн. виплачено (а.с.12).

На підставі зазначеної довідки за ОСОБА_3 державним реєстратором КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області Василенком Б.В. 03 жовтня 2019 року зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за № 33559352 (а.с.13).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року у справі № 205/1744/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину пайових внесків в порядку спадкування за законом та за заповітом, визнання права власності на частину квартири задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на частку пайових внесків у розмірі 245 грн. 15 коп., сплачених за квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на частку пайових внесків в розмірі 490 грн. 30 коп., сплачених за вищевказану квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнано за ОСОБА_2 право власності на 9/100 частин квартири АДРЕСА_3 (а.с.14-22).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 09 липня 2020 року (а.с.32-41), рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 9/100 частин квартири АДРЕСА_1 , скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено (а.с.23-31).

Відповідно до вищевказаної постанови Верховного суду ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_6 успадкувала лише частину внесеного паю, а не частину квартири, пропорційно розміру цієї частки пайового внеску.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 303/6366/17 зазначив, що: «порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права».

Таким чином, підставою звернення до суду є наявність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем права (інтересу), а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до державного реєстру прав. У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач не довела тієї обставини, що існує порушення її права та обраний нею спосіб захисту буде ефективним та забезпечить поновлення порушеного права.

Як свідчать матеріали справи, спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі довідки ЖБК № 429 від 19 вересня 2019 року та внесення останнім, як членом кооперативу пайового внеску у повному обсязі.

Документів, що підтверджують набуття ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про наявність права власності на частку пайових внесків не можуть слугувати достатньою підставою для визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, яка належить ОСОБА_3 .

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що майнові права та інтереси ОСОБА_2 не були порушені оспорюваним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49044270 від 07 жовтня 2019 року 14:04:42, ОСОБА_7 , КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Т.П. Красвітна

О.В. Лаченкова