ЄУН № 201/4047/22
Провадження 2з/201/104/2022
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., ознайомившись із заявою Дніпровської міської ради про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада просить про забезпечення позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування нерухомого майна та приведення його у попередній стан, зобов`язання вчинити певні дії, припинення права власності та скасування державної реєстрації шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню, документів на житлові приміщення, квартири АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34в загальною площею 81,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34г загальною площею 83,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони державному реєстратору вчиняти дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арешту, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на житлові приміщення, квартири АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34в загальною площею 81,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34г загальною площею 83,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву передано в провадження 05.07.2022р. згідно авторозподілу.

В обгрунтування заяви зазначено наступне.

Житловий будинок літ. А-5 по АДРЕСА_2 , належить до комунальної власності територіальної громади міста.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 05.06.2000 № 742-484, виданого КП «ДМБТІ» на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, квартира АДРЕСА_3 житловою площею 122,4 кв.м, загальною площею 185,3 кв.м зареєстровано з наступним розподілом часток за: ОСОБА_5 36/100, ОСОБА_4 36/100, ОСОБА_6 14/100 та ОСОБА_7 14/100.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2012 року у справі № 412/8124/2012 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , Дніпровської міської ради задоволено, а саме: визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013 року у справі № 412/8124/2012 визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 без прийняття в експлуатацію.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 412/8124/2012 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено у повному обсязі, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2012 року у справі № 412/8124/2012 та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013 року у справі № 412/8124/2012 скасовано з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна спірне нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) було зареєстровано за ОСОБА_1 11.11.2013 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2012 року у справі № 412/8124/2012 та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013 року у справі № 412/8124/2012.

Запис про право власності на спірне нерухоме майно внесено державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Анненковим Максимом Ігоровичем, номер запису про право власності 3476890.

В подальшому, 21.09.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір - купівлі продажу квартири відповідно до якого останній отримав у власність спірне нерухоме майно (номер запису про право власності 16509783).

Вказаний договір посвідчений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М. Є. та зареєстровано за № 2084.

Надалі, ОСОБА_2 провів поділ квартири АДРЕСА_3 на п`ять окремих квартир, а саме: кв.кв. АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 .

За результатом поділу спірного нерухомого майна за адресою АДРЕСА_8 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О. І. 04.08.2020 прийнято рішення № 53507282 про закриття об`єкту нерухомого майна № 01 та внесено записи на нові об`єкти нерухомості, а саме:

за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) номер запису про право власності 37664003;

за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) номер запису про право власності 37664883;

за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) номер запису про право власності 37665538;

за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) номер запису про право власності 37666994;

за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) номер запису про право власності 37667710;

Надалі, квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) за договором дарування від 23.10.2021 № 4671 посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К. Ю., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_8 , номер запису про право власності 44618791.

Квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) за договором дарування від 23.10.2021 № 4675 посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К. Ю.. ОСОБА_2 подарував ОСОБА_8 , номер запису про право власності 44618884..

Квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) за договором дарування від 23.10.2021 № 4683 посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К. Ю., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 , номер запису про право власності 44619083.

Квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) за договором дарування від 23.10.2021 № 4679 посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К. Ю., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_8 , номер запису про право власності 44618963.

Горище, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вибула із власності територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради поза волею власника шляхом ухвалення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення від 18 жовтня 2012 року у справі № 412/8124/2012 та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013 року у справі № 412/8124/2012.

Наступне відчуження спірного нерухомого майна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 може в подальшому покласти на позивача тягар повернення горища від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб ґарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, відповідно до якої співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20, провадження № 12-90гс20, вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених позивачем позовних вимог суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідачі вправі подати окрему заяву до суду першої інстанції про зустрічне забезпечення, відповідно її мотивувавши.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню, документів на житлові приміщення, квартири АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34в загальною площею 81,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34г загальною площею 83,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити державному реєстратору вчиняти дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арешту, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на житлові приміщення, квартири АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34в загальною площею 81,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 34г загальною площею 83,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева