Провадження № 2/752/1551/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Луценко А.В.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача-1 - ОСОБА_2 ,

відповідача-2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача -2 - Лазорка Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 229597,94 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.10.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мерседес Бенц Е200 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , та перебував під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобілем Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та перебував під керуванням її чоловіка - ОСОБА_5 . Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду від 25.05.2020 у справі №752/4561/20 встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 2.1; 13.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Крім того, відповідно до листа Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва від 01.09.2020 №10.31-43-8488ВИХ-20 повідомлено, що матеріали для складання адміністративного протоколу не направлялись до органів Національно поліції, у зв`язку із встановленням наявності в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Так, ТДВ СК «Альфа Гарант» на підставі даних протоколів від 23.10.2019 огляду транспортного засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 складено аварійний сертифікат 68-D/60/5 з розрахунком вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент дорожньо-транспортної пригоди та становить 329597,94 грн. Крім того, позивачем було замовлено звіт незалежної експертизи про визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до страхового полісу №АМ/8572902 сума за заподіяну шкоду становить 100000,00 грн., котрі 13.07.2020 були перераховані ТДВ СК «Альфа Гарант» на рахунок позивача.

З огляду на наведене та на підставі ст. ст. 22, 1166, 1187, 1190, 1194 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.10.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

07.06.2021 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача-2 ОСОБА_3 - адвокат Лазорко Ю.М. просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, оскільки аварійний сертифікат 68-D/60/5 з розрахунком вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , є недопустимим та недостовірним доказом, так як складений з порушенням п. п. 5.1, 5.5, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції У країни та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Крім того, вина відповідачів у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, відповідач-2 ОСОБА_3 є неналежним відповідачем та не повинен відшкодовувати збитки, тому що у момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди він не керував транспортними засобом Мерседес Бенц Е200 д.н.з. НОМЕР_1 . Також наголосив, що пошкоджений транспортний засіб позивача був проданий та грошові кошти, виручені від його продажу, повністю покривають розмір позовних вимог ОСОБА_1

13.07.2021 позивач направила до суду заяву про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог, мотивуючи її тим, що відповідно до Звіту про оцінку КТЗ від 02.11.2019 №02-02/11, виготовленого ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , становить 350881,95 грн. Крім того, транспортний засіб Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 02.11.2019 року був відчужений позивачем на підставі договору купівлі-продажу № 3241/2019/1752072 за 49000,00 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, становить різницю між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і отриманими від продажу автомобіля коштами, а саме 201881,95 грн.

25.11.2021 до суду надійшли заперечення проти заяви про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог, у яких представник відповідача-2 ОСОБА_3 - адвокат Лазорко Ю.М. зазначив, що заява подання з порушенням вимог ЦПК України, звіт про оцінку КТЗ від 02.11.2019 №02-02/11 є неналежним та недопустимим доказом та відповідач-2 ОСОБА_3 є неналежним відповідачем.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2022, з урахуванням ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2022 про виправлення описки, закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті.

У судове засідання з`явилась позивач ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 з`явився у судове засідання, заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Лазорко Ю.М. у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши в судовому засіданні сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 14.10.2019 приблизно об 11 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі проїзної частини Столичного шосе зі сторони м. Києва у напрямку м. Обухів Київської області. Наближаючись до нерегульованого перехрестя Столичне шосе та вул. Г.Матикіна, ОСОБА_2 порушив пункти 2.3б); 2.1; 13.1 ПДР України, проявив неуважність, не правильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не прийняв міри для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу чи безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Ухвалою Голосіївського районного суду від 25.05.2020 у справі №752/4561/20 встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 12.1;13.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Вказане також не спростовано сторонами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди власником автомобіля марки «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_3 , проте 16.03.2021 вказаний автомобіль було продано, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 28.05.2021.

Крім того, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Мерседес Бенц Е200 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування №АМ/8572902 в ТДВ СК «Альфа Гарант».

Так, ТДВ СК «Альфа Гарант» на підставі даних протоколів від 23.10.2019 огляду транспортного засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 складено аварійний сертифікат 68-D/60/5 з розрахунком вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент дорожньо-транспортної пригоди та становить 329597,94 грн.

13.07.2020 ТДВ СК «Альфа Гарант» на рахунок позивача перераховано грошові кошти у розмірі 100000,00 грн., про що свідчить виписка по рахунку з АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно Звіту про оцінку КТЗ від 02.11.2019 №02-02/11, виготовленого ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , становить 350881,95 грн.

Окрім цього, 02.11.2019 позивач продала ОСОБА_7 транспортний засіб марки Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 за ціною 49000,00 грн., про що свідчить копія договору від 02.11.2019 №3241/2019/1752072.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Власник транспортного засобу може передавати його у користування іншій особі, що має посвідчення водія направо керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа є відповідальною за завдання шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 у справі №757/15735/15-ц та є обов`язковими для врахування судом відповідно до положень ст. 263 ЦПК України.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Встановлено, що позивачу завдано шкоду з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки автомобіля марки «Мерседес Бенц Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди належав ОСОБА_3 , яким даний автомобіль було надано добровільно ОСОБА_2 , тому відповідальним за шкоду, завдану позивачу пошкодженням його автомобіля, є ОСОБА_2 .

У ст. 1192 ЦК України зазначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що позивачу завдано шкоду з вини ОСОБА_2 , згідно Звіту про оцінку КТЗ від 02.11.2019 №02-02/11, виготовленого ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП транспортному засобу Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_2 , становить 350881,95 грн., 02.11.2019 позивач продала вказаний транспортний засіб за ціною 49000,00 грн. та 13.07.2020 ТДВ СК «Альфа Гарант» на рахунок позивача перераховано грошові кошти у розмірі 100000,00 грн., то розмір відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, становить 201881,95 грн. (350881,95 грн. - 49000,00 грн. - 100000,00 грн.).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході розгляду справи будь-яких належних та допустимих доказів у розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України щодо спростування суми завданих збитків суду відповідачами надано не було.

Враховуючи викладене, а також проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають частковому задоволенню.

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у розмірі 2300,00 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 201881,95 грн. (двісті одна тисяча вісімсот вісімдесят одна) гривня 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Ю. Мазур