Справа № 296/9837/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Петровської М.В.,

за участю: секретаря судових засідань Кусік В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати (1/2 частину) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 9 722,86 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 2008 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 жовтня 2020 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області №278/2266/20 шлюб було розірвано. На підставі судового наказу №278/941/18, виданого Житомирським районним судом Житомирської області від 20.04.2018, з відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає вказані виплати недостатніми для утримання дочки, оскільки ОСОБА_3 ходить на танцювальний гурток, часто хворіє, навчається у школі, що потребує додаткових грошових витрат. Крім того, позивач внаслідок наявної у неї онкохвороби не працює, є інвалідом ІІ групи, отримує мінімальний розмір пенсії по інвалідності та не має можливості самостійно фінансово забезпечувати дочку. Відповідач є працездатним, не має інших осіб на утриманні та спроможний надавати додаткову допомогу на утримання дочки ОСОБА_3 .

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 грудня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 лютого 2022 року.

10 лютого 2022 року судове засідання було відкладено у зв`язку з наданням позивачу ОСОБА_1 строку для подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог.

12 березня 2022 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту якої вона просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати (1/2 частину) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 22 184,52 грн.

17 травня 2022 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту якої вона просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати (1/2 частину) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 27 310,52 грн

23 червня 2022 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту якої вона просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати (1/2 частину) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 29 709,31 грн.

Ухвалами суду від 27.06.2022, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, судом прийнято до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог від 12 березня 2022 року та від 17 травня 2022 року. Заяву про збільшення розміру позовних вимог від 23 червня 2022 року залишено без розгляду у зв`язку з поданням вказаної заяви поза межами строку, встановленого судом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. В судовому засіданні 10.02.2022 позов не визнав.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 та її батьками записані сторони по справі: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

20 квітня 2018 року Житомирським районним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі №278/941/18 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи з 10 квітня 2018 року.

Посилаючись на те, що позивач несе додаткові витрати на дитину: на навчання, лікування, гуртки, а відповідач не приймає участі у них, ОСОБА_4 звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із виписки з медичної карти стаціонарного хворого №9775 отоларингологічного відділення КУ "Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня" від 30.08.2019, консультаційних висновків спеціаліста-офтальмолога від 18.04.2019 та від 29.06.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлено наступний діагноз: далекозорий астигматизм правого ока, змішаний астигматизм лівого ока, та рекомендовано носіння окулярів та проходження відповідного курсу лікування з 15.06.2021 по 29.06.2021.

Суд вважає доведеними додаткові витрати, понесені позивачем на проведення медичного обстеження дитини ОСОБА_3 та придбання в зв`язку із цим для неї окулярів, лікувальних процедур, що підтверджено медичними документами та чеками, дослідженими в судовому засіданні (а.с.8-14), на загальну суму 3 150 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що понесені нею витрати на продукти харчування, лікування сезонних захворювань, одяг, предмети побуту, косметичні товари, витрати по договору на туристичне обслуговування від 03.03.2020, - викликані особливими обставинами щодо дитини в розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати зумовлені поточною необхідністю та підтриманням нормальної життєдіяльності людини, а з розрахункової квитанції, виданої на підставі договору на туристичне обслуговування, не вбачається жодних відомостей про отримання туристичних послуг на користь дитини та що такі послуги отримані внаслідок наявності особливих обставин, передбачених ст.185 СК України.

Також відсутні підстави для стягнення витрат, понесених на навчання дитини (канцелярське приладдя), на хобі дитини (в`язання, шиття, манікюрне приладдя, тощо), оскільки не надано доказів відвідування ОСОБА_3 гуртків/секцій, та що такі витрати зумовлені особливою схильністю дитини до навчання, особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей дитини.

Крім того, слід зазначити, що з наданих позивачем розрахункових документів неможливо достеменно встановити, що витрати на придбання товарів були понесені саме на користь дитини ОСОБА_3 . Ряд позицій по наданим розрахунковим документам свідчать про придбання товарів, не призначених для дитини (спиртні напої, ліки, тощо).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, онкохвора, не працює, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення одноразово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 3 150 грн, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 3150 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 липня 2022 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська