РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/2879/21

Провадження № 22-ц/4815/547/22

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року представник ОСОБА_4 покликаючись на існування у відповідача перед позивачем заборгованості за договором позики від 03 липня 2017 року просив стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість в розмірі 10 900 доларів США та судові витрати в розмірі 12 984 грн. 42 коп.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року задоволено цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в рахунок погашення боргу за розпискою від 03 липня 2017 року в загальному розмірі 10 900 доларів США, з яких 10 000 доларів США - основний борг, 900 доларів США - 3% річних від простроченої суми.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 987 грн. 92 коп.

Додатковим рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 5000 гривень 00 копійок понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

У поданій на додаткове рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вважає, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив відповідачу право на подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не повідомив про розгляд відповідного клопотання, прийнявши додаткове рішення без врахування усіх обставин справи.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 спростовує наведені апелянтом доводи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в підтвердження обґрунтованості заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу від 13.12.2021 року заявником до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої допомоги № б/н від 02 липня 2021 року; ордер на надання правничої допомоги; рахунок на оплату від 31 серпня 2021 року № 01/08, копію акта здачі-приймання виконаних послуг (надання правової допомоги) від 06 грудня 2021 року, роздрукований доказ підписання документа, квитанцію про оплату від 31 серпня 2021 року на суму 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до наданих документів загальна сума за надані юридичні послуги становить 5000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що про обставини з приводу прийняття судом заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката до розгляду та про дату, час та місце слухання вказаної заяви відповідач та її представник не були повідомлені судом.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідач в установленому порядку не був повідомлений про прийняття судом до розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, та не був повідомлений про дату час та місце розгляду вказаної заяви, що в свою чергу призвело до порушення судом першої інстанції прав відповідача на доступ до суду та можливості подання ним своїх заперечень, пояснень та клопотань по суті поданої позивачем заяви.

За наведених порушень, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права.

Водночас як слідує із змісту доводів апеляційної скарги відповідача, ним заперечується розмір заявлених до стягнення вимог на правничу допомогу адвоката.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

З огляду на заявлені відповідачем доводи про не співмірність витрат позивача на правничу допомогу адвоката (про що зазначено у апеляційній скарзі відповідача) та приймаючи до уваги обставини, за яких судом першої інстанції не забезпечено прав відповідача на доступ до суду при ухваленні додаткового рішення та можливості висловлення заперечень, клопотань по такій заяві, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відновлення прав відповідача та розгляду вказаного клопотання на стадії апеляційного розгляду справи.

При вирішенні названого клопотання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обсяг наданих адвокатом послуг з правничої допомоги адвоката у цій справі не є значним, адже фактично зводиться до складання та подання позовної заяви при складанні якої охоплюється аналіз законодавства та судової практики. При цьому суд урахував, що адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок при наданні обумовленої правничої допомоги зі складання та подання вказаної позовної заяви. Складання вказаної позовної заяви не потребувало значного обсягу часу. Судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численні судові рішення судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у позові позивача, що значно спростило роботу адвоката при підготовці даного позову. Визначений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу адвоката (5000 грн.) є завищеним та таким, що не відповідає складності справи та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи..

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вартість витрат на правничу допомогу адвоката в даній категорії справ у заявленій сумі 5000 грн. є завищеною, а тому в даному випадку витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 3000 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України додаткове рішення підлягає зміні з прийняттям нового рішення про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року змінити, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу з 5000 грн. до 3000 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 липня 2022 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків