27.06.2022 Справа № 363/3497/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.

за участю секретаря Андрєєвої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом договором,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 13 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк»), та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір

№RF2-32853 (далі Договір), відповідно до якого позивач зобов`язувався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані у кредитному договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених у кредитному договорі.

Позивач виконав умови Договору та 13 грудня 2016 року надав відповідачу кредит на загальну суму 16000, 00 гривень терміном до 3 червня 2021 року. Останнє перерахування коштів відповідачем, спрямоване на погашення заборгованості за Договором, відбулося

27 жовтня 2020 року у сумі 650,00 гривень, при цьому відповідачем було допущено прострочення по погашенню основної суми кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом і комісії за управління кредитом, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість за договором кредиту за період з 13 грудня 2016 року до 3 червня 2021 року. З метою досудового врегулювання спору та керуючись умовами Договору, позивач

22 жовтня 2018 року звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою щодо погашення простроченої заборгованості за Договором, проте відповідачем не було вчинено дій спрямованих на погашення заборгованості у повному обсязі. Таким чином, відповідач не повернув у повному обсязі кредитні кошти, не сплатив у повному обсязі відсотки за користування кредитом та комісією за управління кредитом, чим порушив зобов`язання за кредитним договором. На момент звернення до суду у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по поверненню кредиту, сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за управління кредитом на суму 5602,26 гривень, з яких: 3441,48 гривень неповернута сума кредиту; 40,59 гривень заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 2120,19 гривень комісія. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 5602,26 гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 2270, 00 гривень.

Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 2 вересня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду на 11:00 21 жовтня 2021 року.

17 вересня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

У призначене судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, а також у зв`язку із відсутністю доказів належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи, судове засідання було відкладено на 10:00 8 грудня 2021 року про що повідомлено сторін.

У судове засідання, призначене на 8 грудня 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судовими повістками. Як убачається із конверту, який повернувся на адресу суду, судову кореспонденцію, а саме: копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та повістку про виклик до суду на 21 жовтня 2021 року, які відповідачу надсилалися на адресу зареєстрованого місця проживання, не було вручено адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку із зазначеним, розгляд справи було відкладено на 10:00 7 лютого 2022 року, про що повідомлено сторін, а відповідачу повторно надіслано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Крім цього, про розгляд справи, призначений на 7 лютого 2022 року відповідач був повідомлений шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Вишгородського районного суду Київської області оголошення про виклик його до суду.

7 лютого 2022 року до канцелярії суду представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи, призначений на 7 лютого 2022 року не відбувся у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 10:00

28 березня 2022 року.

Судове засідання, призначене на 28 березня 2022 року не відбулося у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу».

Враховуючи наказ виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року № 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання визначено 11:00 27 червня 2022 року, про що повідомлено сторін.

У призначене судове засідання з`явився відповідач. Позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, свого представника не направив, при цьому суд враховує клопотання представника позивача від 17 вересня 2021 року про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, при цьому, посилаючись на затримку у заробітній платі у період, коли виникла заборгованість, що було перешкодою для своєчасної сплачувати та виконання кредитних зобов`язань, на воєнний стан у теперішній час, а також на хвороби дружини, яка не працює, потребує лікування, просив розстрочити йому сплату боргу на кілька місяців, щоб сума не була більшою за 2000,0 гривень в місяць. Також зазначив, що 23 червня 2022 року перерахував позивачу кошти в рахунок заборгованості у сумі 2000 гривень, про що надав квитанцію.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 13 грудня 2016 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №RF2-32853.

Згідно із Розділом 1 «Предмет Кредитного договору» банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі кредит) на умовах поворотності, строковості та цільового використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі.

Відповідно підпункту 2.5. пункту 2 «Індивідуальні умови кредитування» позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: 1) на поточні потреби в сумі 1646,32 гривень, на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 відкритий в Відділенні пр. І.Мазепи. 1/88 ПАТ «КРЕДОБАНК» у м. Вишгород (МФО 325365); 2) для оплати комісії Банку за видачу кредиту в сумі 0 гривень на рахунок Банку № (МФО 325365); 3) на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед ПАТ «КРЕДОБАНК», надалі Кредитор, МФО 325365, СДРПОУ 09807062 по Кредитному Договору С12-12349 від 16 серпня 2016 року, в сумі 14353,68 гривень на рахунок НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною пунктом 2.4. Договору, а саме 2.1 % річних, з дня видачі кредиту до закінчення кредитування, визначеного пунктом 2.3. Кредитного договору.

Згідно з пунктами 4.1., 4.3. Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені пунктом 2.12. Договору, нарахування яких здійснюється щомісячно відповідно до графіку платежів.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього.

Відповідно до пункту 5.2. Договору Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісію обслуговування кредиту у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається пунктом 2.6. Кредитного договору), а саме 617 гривень (шістсот сімнадцять гривень нуль копійок). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому пунктами 5.2.1. 5.2.5. Кредитного договору.

Згідно із пунктом 5.2.1. Договору, для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення Щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на Поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених пункту 2.11. Кредитного договору.

АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, підтверджується меморіальними ордерами №62667093 та №62665995 від 13 грудня 2016 року, а також випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_3 за період з 13 грудня 2016 року по 3 червня 2021 року, яка є первинним фінансовим документом банку.

Як убачається з наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , станом на

3 червня 2021 року за кредитом становить 5602,26 гривень, яка складається із: неповернута сума кредиту 3441,48 гривень, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 40,59 гривень, комісія 2120,19 гривень.

Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем

ОСОБА_1 , як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини першої статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором від 13 грудня 2016 року.

22 жовтня 2018 року представник ПАТ «Кредобанк» - Монташевич К.В. звертався до відповідача із повідомленням-вимогою про погашення прострочено заборгованості за договором, проте відповідачем не було вчинено дій спрямованих на погашення заборгованості у повному обсязі.

Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості за Кредитним договором №RF2-32853 від 13 грудня 2016 року, шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідач, не заперечує наявність у нього заборгованості, посилаючись на причини, які зумовили неможливість своєчасного погашення коштів за кредитним договором. При цьому суд не враховує надану ним квитанцію про сплату 23 червня 2022 року суми коштів в рахунок заборгованості за Кредитним договором у сумі 2000 гривень на користь позивача, оскільки така сплата відбулася після пред`явлення позову до суду та має бути врахована та зарахована відповідно до правил та послідовності погашення заборгованості саме позивачем. Як зазначив відповідач, до банку він не звертався, позивач не зменшував розмір позовних вимог.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки відповідач не заперечує факт укладання договору на умовах, вказаних у позовній заяві та документах, долучених до позову, підтвердив, що має заборгованість перед банком у визначеному в позовній заяві розмірі, не заперечував, що має сплатити цю заборгованість банку, а також не заперечував, що має сплачувати проценти за прострочену заборгованість, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №RF2-32853 від 13 грудня 2016 року у розмірі 5602,26 гривень, яка складається із: неповернута сума кредиту 3441,48 гривень, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 40,59 гривень, комісія 2120,19 гривень.

Крім того, відповідач, зважаючи на суму боргу та зменшення розміру доходів через воєнний стан в країні, хворобу дружини, яка не має можливості працювати, а її лікування потребує витрат, надавши суду медичні документи щодо цього, наявність на його утримані двох дітей 2005 та 2008 років народження, просив розстрочити йому сплату боргу на декілька місяців, щоб вона не перевищувала 2000,00 гривень в місяць.

Згідно із частиною першою статті 435 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання.

З урахуванням обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, матеріального стану відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом шести місяців, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 933,71 грн. на поточний рахунок АТ «Кредобанк».

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2270 гривень.

Керуючись статтями 207, 526, 626, 628, 629, 634, 638, 639, 1054, 1066, 1067, 1069, ЦК України, статтями 12, 13, 76-77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № RF2-32853 від 13 грудня 2016 року у розмірі 5602 (п`ять тисяч шістсот дві) гривні 26 копійок, з яких 3441,48 грн неповернута сума кредиту, 40,59 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 2120,19 грн. - комісія.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду терміном на 6 (шість) місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 933 гривні 71 копійка.

Вказані виплати проводити щомісячно після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 4 липня 2022 року.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», , рахунок № НОМЕР_4 , МФО 325365, місце знаходження: 79026, м. Львів,

вул. Сахарова, буд. 78;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Лукач