ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Бадалян Н.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач-Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року, винесену суддею Колочко О.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 29 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача АТ ««Криворізький залізорудний комбінат» (далі АТ «Кривбасзалізрудком», АТ «КЗРК»), у якій він просив суд відстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20.01.2022 у справі №212/11036/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров`я, на строк до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відстрочення виконання судового рішення.

АТ «Кривбасзалізрудком», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, яка винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про відстрочення виконання судового рішення задовольнити.

При цьому скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 про засвідчення форс-мажорних обставин: військову агресію Російської Федерації проти України не можна визнати наявністю виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду. Відповідач вказує, що основним видом діяльності підприємства є видобуток залізної руди, яка реалізується на внутрішньому ринку і основним покупцем залізної руди було Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», який на даний час знаходиться в фізичній та економічній блокаді, оскільки м.Маріуполь знаходиться під загрозою знищення, де відбуваються активні бойові дії, тому відвантаження продукції не здійснюється, відповідно кошти від реалізації продукції не надходять. Інші внутрішні споживачі залізної руди не розрахувались з підприємством за поставлену продукцію. Зазначені обставини непереборної сили вкрай негативно відобразились на фінансовому стані АТ «Кривбасзалізрудком» та істотно ускладнюють виконання зобов`язань, в тому числі щодо здійснення виплат по судовим рішенням. Вказує, що через воєнний стан підприємство не має можливості отримати на свій розрахунковий рахунок бюджетне відшкодування сплаченого ПДВ, окрім того підприємство має соціальні зобов`язання перед своїми працівниками та, в певних випадках перед членами їх сімей (виплата заробітної плати для працівників, збереження середнього заробітку для мобілізованих працівників до лав ЗСУ та до територіальної оборони, надання допомоги пораненим працівникам та членам сімей працівників, які загинули на фронті). Зазначає, що ту невелику частину коштів від реалізації, яку відповідачу вдається заробити та заощадити підприємство намагається направити на першочергові витрати: податки та інші обов`язкові платежі, зарплату працівникам, сплату середнього заробітку працівникам, які виконують свій військовий обов`язок в лавах ВСУ і Територіальної оборони. Все вищевикладене свідчить про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для його скасування і прийняття нового рішення у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 адвоката Швеця М.Є, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наголосивши на тому, що станом на 01 липня 2022 року виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. закінчено у зв`язку з повним його виконанням, тому відпали підстави для оскарження ухвали суду про відмову у відстроченні виконання судового рішення, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відстроченні виконання судового рішення, виходив з того, що заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст.435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року, ухваленим у цивільній справі № 212/11036/21, частково задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Стягнуто з АТ «КЗРК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 60 000 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року вказане рішення суду від 20.01.2022 в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача змінено, зменшено цей розмір з 60 000 грн. до 25000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Рішення у справі набрало законної сили 12 квітня 2022 року.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що підприємство відповідача не відвантажує свою продукцію основним покупцям і не отримує кошти від реалізації своєї продукції у повному обсязі, здійснюючи при цьому витрати, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності підприємства, виплатою заробітної плати, сплатою податків, а також інших соціальних зобов`язань перед працівниками.

Судові рішення які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи наведені вище норми закону, висновок суду першої інстанції про відсутність тих виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду пов`язаного із стягненням з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, колегія суддів вважає правильним.

Окрім того, на час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали рішення суду виконано в повному обсязі, що підтверджено наданою представником позивача копією постанови державного виконавця від 01.07.2022 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» -фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2022 року було задоволено клопотання Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу в розмірі 2481 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення, тому стягненню з відповідача на користь держави підлягає відстрочений судовий збір в розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави відстрочений судовий збір в розмірі 2481 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: