Справа № 202/452/22
Провадження № 2/202/1091/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

18 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансу та неустойки за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна.

В своєму позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти, передані в якості авансу, в розмірі 1000 доларів США, а також неустойку за невиконання умов попереднього договору в розмірі 27951,40 грн.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила загальної підсудності застосовуються до всіх справ позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Зокрема частиною 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

В постанові від 16.02.2021 року по справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тобто правила про виключну підсудність встановлено для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна, зокрема, якщо предметом позову є нерухоме майно або права, які випливають чи торкаються таких об`єктів цивільних прав.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є стягнення грошових коштів, а саме суми авансу, яка передана позивачем відповідачу на виконання умов попереднього договору, яким сторони досягли згоди про укладення в майбутньому основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, однак який у подальшому не був укладений.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Таким чином, у даному випадку зобов`язання, встановлене попереднім договором, припинилося в силу вимог ч. 3 ст. 635 ЦК України та предметом позову є стягнення переданих за попереднім договором коштів, яке жодним чином не пов`язане зі спором з приводу нерухомого майна як прямо, так і опосередковано.

За таких умов на даний позов поширюються правила загальної підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 520/6286/16-ц.

У даній постанові Верховний Суд звертає увагу на те, що спір між сторонами виник з приводу повернення авансу. Тобто предметом спору є кошти, які були передані позивачем відповідачу, а тому касаційний суд прийшов до висновку, що даний спір повинен розглядатися за правилами загальної підсудності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду позивач також керувався положеннями статті 27 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача - фізичної особи.

Суд бере до уваги, що згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС у Дніпропетровській області та відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою на території Дніпропетровської області не значиться, відомості про неї у реєстрі територіальної громади міста Дніпра відсутні.

При цьому згідно з відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.05.2010 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, зазначена справа не підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що відповідач зареєстрована в Миколаївському районі Одеської області справу необхідно направити за підсудністю до Миколаївського районного суду Одеської області - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та неустойки надіслати за підсудністю до Миколаївського районного суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко