Справа№592/3747/20
Провадження №2/592/393/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним цивільним позовом та вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг № б/н від 25.04.2019 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши кредитний картковий рахунок та встановивши початковий кредитний ліміт, тобто надавши ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки сплачена не була. Сума заборгованості ОСОБА_1 , станом на 20.02.2020 року, становить 153017,16 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2019 року в сумі 123249,54 грн., що включає заборгованість за кредитом 111497,61 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 11751,93 грн., а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.05.2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі; стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2019 року, станом на 20.02.2020 року, в розмірі 123249 грн. 54 коп., а також 2102 грн. 00 коп. в рахунок повернення судового збору.

Ухвалою суду від 10.08.2021 року заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.05.2020 року було скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року перейдено до розгляду справи за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 03.02.2022 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» до суду не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Цюпка О.В., повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про заперечення проти задоволення заявлених вимог, оскільки під час укладення кредитного договору та отримання кредитної картки ОСОБА_1 не був належним чином ознайомлений зі строками та порядком повернення кредиту, розміром відсотків, які підлягають сплаті за користування кредитними коштами та розміром штрафних санкцій за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань. «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи», додані позивачем до позовної заяви не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними. Отже, відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 відсотків та неустойки (пені і штрафів). Станом на час розгляду справи, залишок неповерненої суми складає 84921,73 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.10.2017 року, з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до АТ КБ «ПриватБанк, де підписав Анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.25,52).

Позичальник ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.com, «Пам`яткою клієнта» і «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. (а.с.25).

21.03.2019 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку типу: преміальна картка Platinum, а 25.04.2019 року позичальнику було встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. (а.с.23-24).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки сплачена не була.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.04.2019 року, сума боргу ОСОБА_1 , станом на 20.02.2020 року, становить 153017,16 грн., що включає заборгованість: за тілом кредита 111497,61 грн.; за нарахованими відсотками 11751,93 грн.; за простроченими відсотками 29767,62 грн. (а.с.10-13).

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку банк АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно із ст. 1056-1 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 10.10.2017 року.

Проте, надана банком на підтвердження заявлених вимог Анкета-заява, що підписана ОСОБА_1 (а.с.25), не містить ознак узгодження в письмовій формі домовленості сторін щодо розміру кредитного ліміту, порядку його погашення, розміру відсотків за користування кредитними коштами, відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді неустойки (пені та штрафу).

Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а.с.30-34) та Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.35-51) також не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки матеріали справи достовірно не містять підтвердження того, що саме ці Витяги в редакціях, доданих до позовної заяви, розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), з якими, начебто, був ознайомлений ОСОБА_1 на час підписання Анкети-заяви, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (10.10.2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним цивільним позовом (18.03.2020 року), тобто банк міг додати до позовної заяви витяг із тарифів обслуговування преміальних кредитних карток та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, банк не мав підстав для нарахування ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом та штрафів за несвоєчасність виконання боргових зобов`язань.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 23.05.2022 року по справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Додана до позовної заяви підписана сторонами роздруківка інформації та контактні дані кредитодавця, яка може бути розцінена судом як паспорт споживчого кредиту, містить відомості по семи типах кредитних продуктів (картки): Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, World Black Edition, World Elite, Visa Infinite, Visa Signature. Вказані письмові докази не свідчать про встановлення відповідачу кредитного ліміту в розмірі 111497,61 грн, який позивач просить стягнути в якості заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Разом з тим, як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.10.2017 року, ОСОБА_1 у період з 25.04.2019 року по 20.02.2022 року було використано кредитні кошти на загальну суму 139737,10 грн.; в цей час на погашення заборгованості сплачено 40341,00 грн. Крім того, до суми боргу включено 3300,00 грн., в якості щомісячних платежів (комісії) за обслуговування банківської картки, умови нарахування яких не були обумовлені належним чином сторонами під час укладення правочину.

Таким чином, беручи до уваги встановлені судовим розглядом обставини справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доводів та аргументів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.10.2017 року, станом на 20.02.20202 року, в розмірі 96096,10 грн. (виходячи з розрахунку: 139737,10 грн. використаних кредитних коштів 40341,00 грн. сплачених на погашення заборгованості 3300,00 грн. включених до тіла кредиту в якості щомісячних платежів (комісії) за обслуговування банківської картки = 96096,10 грн.).

За таких обставин, заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1639,56 грн., в рахунок повернення судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 78%).

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.10.2017 року, станом на 20.02.2020 року, в розмірі 96096 (дев`яносто шість тисяч дев`яносто шість) грн. 10 (десять) коп., а також 1639 грн. 56 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко