Справа № 346/1616/21
Провадження № 2/346/113/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Рокіщук Н.Д.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Синишина П.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), -

ВСТАНОВИВ:

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. 28.03.2019 року та зареєстрованим в реєстрі за № 341, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстроване також місце проживання чоловіка, двох дочок позивача, а також відповідача, який є батьком позивача.

Однак, приблизно з 2016 року, тобто тривалий час, відповідач не проживає за вказаною адресою.

Згідно з даними технічного паспорту за вказаною адресою, крім житлового будинку, наявна літня кухня, в приміщенні якої 05.03.2021 року виявлено несанкціонований газопровід, про що того дня складено акт про порушення № 03.2-Акт-448-0321 (а.с.17).

Кодекс газорозподільних систем не містить вимог щодо з`ясування яким чином відбувався несанкціонований відбір природного газу. Істотне значення має лише сам факт наявності несанкціонованого газопроводу, який знаходиться на земельній ділянці позивачки. Саме тому позивача як споживача природного газу та власника вказаного житлового будинку викликано на засідання комісії і вручено документи (рахунок на оплату, акт надання послуг, акт розрахунку не облікованого об`єму та обсягу природного газу та його вартості), згідно з якими позивачу нараховано до сплати 72 048, 58 грн. За наведених обставин позивач була змушена укласти договір № 23-03.21 про реструктуризацію цієї заборгованості за період з квітня 2021 року по березень 2022 року, оскільки сплатити цю заборгованість одним платежем вона не мала можливості.

Проте, позивач стверджує, що відповідальність за виявлене порушення повинен нести відповідач, оскільки саме він вчинив це порушення.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь зазначений розмір завданих збитків.

Позивач та її представник ОСОБА_1 в судових засіданнях позовні вимоги підтримали із вказаних підстав. Вони додатково зазначили, що відповідач мав вільний доступ до приміщення літньої кухні, де і влаштував несанкціонований газопровід. Про його існування ні позивачу, ні її чоловіку не було відомо. Тому сторона позивача просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали. 17.06.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву , в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити з таких підстав. Протягом останніх років він за зазначеною адресою проживає не регулярно. В березні 2021 року він не міг зайти в свою кімнату, оскільки двері були зачинені на ключ. Обійшовши будинок, та намагаючись зайти з іншого боку, відповідач почув запах газу. Зважаючи на витікання газу, він звернувся до органу газової служби, працівниками якої і було виявлено несанкціонований газопровід та складено відповідний акт. Отже, жодної вини відповідача в цьому порушенні не має (а.с.43-45). Представник відповідача також просить врахувати, що договір про реструктуризацію виплати вказаного відшкодування уклала саме позивач без жодних заперечень.

Суд, заслухавши вказаних учасників, свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Статтею 319 ЦК України визначені підстави для здійснення власником майна своїх прав, та зазначено, що власність зобов`язує, та у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Згідно з правилами, передбаченими ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не ствердили, що вони бачили, що саме відповідач влаштував вказаний несанкціонований газопровід до приміщення літньої кухні. Натомість, вони вказали, що приблизно 4 роки відповідач не проживає за вказаною адресою, у березні 2021 року вони бачили його автомобіль біля цього господарства.

Однак, вказані твердження не є достатнім доказом заподіяння вказаної шкоди саме відповідачем.

Крім того, у вищевказаному акті про порушення від 05.03.2021 року, який складався у присутності позивача ( і про це вказано в даному акті) нею не зазначено жодних зауважень чи заперечень у відповідній графі цього акту (а.с.17), а, натомість, 23.03.2021 року нею укладено зазначений договір про реструктуризацію заборгованості (а.с.18).

Крім того, в провадженні вказаного суду перебуває та розглядається під головуванням судді Калинюка О.П. цивільна справа №346/1189/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим будинком.

Отже, сама позивач констатує, що відповідач відсутній тривалий час за вказаною адресою (приблизно з 2016 року, як вказано і в розглядуваній позовній заяві), оскільки він фактично проживає в смт. Заболотів Коломийського (раніше - Снятинського) району Івано-Франківської області.

Отже, стороною позивача не виконано обов`язку, передбаченого ч.1 ст.81 ЦПК України, та не надано жодного доказу, який би підтверджував в достатній мірі факт заподіяння вказаної шкоди саме відповідачем.

При цьому стороною відповідача доведено відсутність факту спричинення ним зазначеної шкоди. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст.319, 386, 1166, 1167, ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України суд,

-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про відшкодування завданої 05.03.2021 року майнової шкоди (збитків) в розмірі 72 048 гривень 58 копійок відмовити в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2022 року.

Суддя Калинюк О. П.