Провадження № 2/344/204/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гаркуші-29, треті особи: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гаркуші-29, треті особи: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Позивачі не прибули в судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Широких Ю.В. подала клопотання про розгляд справи без її участі. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також, в матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_4 про про розгляд справи без його участі. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради подав клопотання про розгляд справи без його участі. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_5 не прибув у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом частин першої та другої статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено, що господарською діяльністю вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети.

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 Господарського кодексу України).

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 Господарського кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно із статтею 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам вотриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст. 10 Закону органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Відповідно до ст. 10 Закону питання визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників віднесено до виключної компетенції загальних зборів. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту об`єднання.

Так, звертаючись до суду, позивачі просили визнати недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОПТИМУС-ІФ», оформленого Протоколом № 3 від 16.04.2018 року.

Оскаржуваним протоколом було прийнято рішення з наступних питань порядку денного:

1) Про обрання голови та секретаря загальних зборів.

2) Про обрання Правління об`єднання.

3) Про Обрання голови Правління Об`єднання.

4) Про встановлення обмежень Голові правління щодо представництва від імені Об`єднання.

5) Про зміну назви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОПТИМУС- ІФ».

6) Про затвердження Статуту Об`єднання та надання повноважень щодо його підписання.

7) Про затвердження Тарифу на сплату внесків мешканців Об`єднання.

Як слідує з матеріалів справи, позивачі оскаржують в судовому порядку прийняте рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , вказуючи на порушення їх прав, як співвласників будинку, брати участь в управлінні об`єднання, обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, знайомитись з протоколом загальних зборів, одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартир у багатоквартирному будинку, що по АДРЕСА_2 , а спір виник з проводу захисту їх прав, як співвласників квартир у багатоквартирному будинку, порушених, на думку позивачів, діяльністю юридичної особи, а відтак цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому такий спір повинен розглядатись за правилами господарського судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 727/2735/18.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини 1 ст. 20 ГПК).

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процессуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частини другої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гаркуші-29, третя особа: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Роз`яснити позивачам, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Тарас АНТОНЯК