Провадження № 2/755/1686/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту та зміну черговості спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 з жовтня 2012 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_1 , спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування після смерті ОСОБА_3 у другій черзі.

Позов обґрунтовано тим, що після смерті ОСОБА_4 (батька позивача) та ОСОБА_3 (матері позивача) ОСОБА_5 завів спадкові справи до майна померлих батьків, в результаті чого йому стало відомо, що ОСОБА_3 не є його біологічною матір`ю, а тому він не є спадкоємцем першої черги до належного їй майна та не може прийняти спадщину.

Позивач стверджує, що він та його покійні батьки разом проживали та були зареєстровані за однією адресою, він здійснював належний догляд за хворою матір`ю, а тому, з метою прийняття спадщини в порядку статті 1264 ЦК України, просить встановити факт їхнього спільного проживання.

Крім того, зазначає, що після смерті ОСОБА_6 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра матері - відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги, а тому вважає, що наявні підстави для зміни черговості спадкування, в порядку статті 1259 ЦК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

29 вересня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому відповідач зазначає про визнання позовних вимог.

Третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року витребувано від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

19 жовтня 2021 року матеріали вищевказаної спадкової справи надійшли на адресу суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року витребувано від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

03 червня 2022 року матеріали вищевказаної спадкової справи надійшли на адресу суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Клим В.Я., не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

З свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 02 лютого 1973 року зареєстрували шлюб.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис № 430.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 7845.

З копії паспорта покійної ОСОБА_3 встановлено, що остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18 жовтня 2012 року.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 26 серпня 1989 року, що підтверджується копією його паспорта.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 № 237/2020 встановлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої зверталися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З листа Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що для подальшого оформлення спадщини йому потрібно надати документи, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадщини.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 № 232/2020 встановлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звертався ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_4 складено заповіт, за яким все належне йому майно, а саме: Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташована ця частина житлового будинку заповідав в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, Законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Згідно із частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року

№ 5-рп/99).

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц (провадження

№ 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17 (провадження № 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17 (провадження № 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі № 186/421/17 (провадження № 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20) та від 01 вересня 2021 року у справі № 523/9720/17 (провадження № 61-7715св21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

З аналізу вищезазначених норм закону та обставин справи, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, оскільки вказані особи зареєстровані за однією адресою та фактично проживали за цією ж адресою до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 право на спадкування майна спадкодавця у другій черзі, то суд у цій вимозі відмовляє виходячи з такого.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у другу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку:

1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такої вимоги необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).

Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.

ОСОБА_1 не довів належними і допустимими доказами наявність вказаних у статті

1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості одержання права на спадкування, зокрема те, що померла перебувада тривалий час у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу, а він, саме в зв`язку з її безпорадним станом, протягом тривалого часу опікувався нею, матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті

12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме: встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_3

з 12 жовтня 2012 року по дату смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вимога про зміну черговості спадкування задоволенню не підлягає у зв`язку з її недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1258-1259, 1264 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту та зміну черговості спадкування, задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з жовтня

2012 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 22 липня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова