Справа № 445/168/22
провадження № 2/445/341/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,5725га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,2909 га та площею 0,2816 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області. За життя ОСОБА_2 на його користь склала заповіт, яким усе належне їй майно на день смерті заповіла йому. Позивач зазначає, що спадщину прийняв, звернувшись у передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, немає. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, на частину спадкового майна йому було видано свідоцтво про право на спадщину, а на спірну земельну ділянку нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту складеного 02.11.2010 року, посвідченого секретарем Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області Внук М.П., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла усе належне їй майно на день смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії державного акту серії ІІІ-ЛВ №073725 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 12.12.2002 року №612, належала земельна ділянка площею 1,5725 га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,2909 га та площею 0,2816 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області.

Згідно довідки № 757 від 09.11.2021 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, останнім місцем проживання ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений 02.11.2010 року в Великовільшаницькій сільській раді Золочівського району Львівської області на користь її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незмінений та нескасований. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за вищевказаною адресою.

З копії спадкової справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08.02.2011 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі чого 08.02.2011 року в спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за номером 50727566. Вищезазначений заповіт складений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не змінений та нескасований, зареєстрований в спадковому реєстрі за 50326799. Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 від інишх можливих спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, в матеріалах спадкової справи відсутні.

Окрім того, із копії спадкової справи судом встановлено, що позивачу було видано свідоцтва про право на спадищну, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 1,1385 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯИ №566213, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також на земельну ділянку площею 0,2805 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯИ №566212, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтва про право на спадщину щодо спірної земельної ділянки нотаріусом позивачу не було видано.

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу створило перешкоди позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори у передбачений законом строк, наявність інформації про чинність складеного заповіту на користь позивача, відсутність спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,5725 га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,2909 га - кадастровий номер :09:000:0332 та площею 0,2816 га - кадастровий номер - :09:000:0333, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 30.06.2022 року.

Суддя В. М. Сивак