Справа № 445/1821/21 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/811/313/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м.Львів

Справа №445/1821/21

Провадження № 22ц/811/313/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Золочеві 29 листопада 2021 року у складі судді Сивака В.М., у справі за заявою ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

27 серпня 2021 року ОСОБА_3 звернулася з цією заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 є її братом, проживає та зареєстрований у належному їй будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 з 2019 року систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, її дітей, один з яких є неповнолітнім, та матері. Зловживаючи алкоголем, ОСОБА_1 вдається до різних форм насильства: фізичного та психологічного, псує в будинку речі та виносить їх з дому, погрожує фізичною розправою. Вказує, що через такі дії ОСОБА_1 у її сина ОСОБА_4 виникли проблеми із здоров`ям, він перебуває в депресії. Стверджує, що вона ( ОСОБА_3 ) зверталася зі скаргами та заявами на дії ОСОБА_1 до правоохоронних органів. 13 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, по двох фактах вчинення домашнього насильства, які мали місце 24 лютого та 22 березня 2021 року. Вказує, що вона ( ОСОБА_3 ) перебуває на обліку Золочівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як постраждала внаслідок домашнього насильства з 6 березня 2020 року. Зазначає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, однак він і надалі продовжує вчиняти домашнє насильство у вигляді погроз фізичного характеру, застосування фізичного насильства, залякування, приниження та образ нецензурними словами. Такі дії ОСОБА_1 негативно впливають на її психологічне здоров`я, виконання нею своїх професійних обов`язків, оскільки вона працює вчителем в Словіцькому НВК. Просить заяву задовольнити.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року видано обмежувальний припис, яким вжито наступні заходи тим`язки: заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_3 строком на 6 місяців; заборонено наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_3 , та членів її сім`ї, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 , або контактувати з нею та з членами її сім`ї через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонено наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця роботи ОСОБА_3 - Словітський заклад загально-середньої освіти І-ІІІ ст. Глинянської міської ради Львівської області за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Словіта, вул. Львівська, 9а; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Про видачу обмежувального припису повідомлено Відділення національної поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що розгляд справи відбувся за його відсутності, суд першої інстанції не звернув увагу на його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні. Стверджує, що Залізничним відділом поліції ГУНП у Львівській області за зверненням ОСОБА_3 не встановлено будь-яких ознак вчинення ним ( ОСОБА_1 ) правопорушення, в тому числі і адміністративного. Вказує, що між ним та заявником існує майновий спір, оскільки вони проживають за однією адресою. Зазначає, що іншого житла у нього немає.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 .

Згідно договору дарування від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №318 від 13 липня 2021 року в будинку на АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . Зазначене стверджується і записами у будинковій книзі.

З довідки №245 від 10 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Золочівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як постраждала, внаслідок домашнього насильства з 6 березня 2020 року, кривдник - ОСОБА_1 .

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 13 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно його сестри ОСОБА_3 та його племінника ОСОБА_4 , які мали місце 24 лютого та 22 березня 2021 року.

ОСОБА_3 зверталася до органів поліції через неодноразове вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства, що стверджується листом Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 3 липня 2021 року № К-11/аз/46/01/08-21.

Постановою начальника СД Золочівського ВП ГУНП у Львівській області від 30 вересня 2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000047 від 13 серпня 2020 року, по факту вчинення кримінального проступку 3 серпня 2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З характеристики Словітського старостинського округу вбачається, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, зокрема, на даний час не працює. Впродовж 2021 року від його рідної сестри ОСОБА_3 неодноразово надходили скарги та заяви про систематичне вчинення ним щодо неї та інших членів сім`ї домашнього насильства та порушення ним правил співжиття. З ним проводилися бесіди громадського впливу, попереджено його про недопустимість домашнього насильства, однак, до позитивних результатів це не призвело.

Згідно із п.п. 3, 4, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статтею 3 Конституції України визначено,що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (стаття 27).

Згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, зокрема, має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання.

Згідно із ч. 2 - 4 ст. 26 цього Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вживала заходів для захисту, а саме: зверталася до правоохоронних органів, органу місцевого самоврядування. Такі заходи не дали очікуваного результату, тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав ОСОБА_3 .

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

На підставі аналізу наявних доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 , оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо заявника.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер відносин між сторонами та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 28 червня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: _____________ Р.В. Савуляк _______________ М.М. Шандра