Справа № 336/9200/21
Провадження № 2/336/1458/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 липня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся 11.11.2021 р. до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві зазначає, що відповідач є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини були внесені на підставі ст.135 СК України.

До січня 2021 р. родина постійно мешкала у м.Запоріжжі. Мати з раннього віку дитини, належним чином не займалася вихованням сина, нехтувала своїми батьківськими обов`язками. Неповнолітній ОСОБА_1 неодноразово перебував на обліку служби (управління) у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах.

До Шевченківського ВП неодноразово направлялися подання на притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.

27.11.2019 р. інспектором ювенальної привенції Шевченківського ВП було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, на неповнолітнього ОСОБА_1 , оскільки хлопчик тривалий час проживав сам, без батьківського нагляду за адресою: АДРЕСА_1 , місце перебування матері дитині було невідоме.

Згідно з довідкою КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 04.10.2021 р. неповнолітній ОСОБА_1 перебував у даному закладі з 27.11.2019 р. по 05.03.2020 р., оскільки ОСОБА_2 залишила сина і місце її перебування було не встановлено.

05.10.2020 р. ОСОБА_2 написала у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей заяву, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , так як не знаходить мови із сином та не має на нього будь-якого впливу.

09.10.2020 р. спеціалістами відділу було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання даної родини і встановлено, що умови проживання незадовільні, в будинку брудно, кімнати потребують ремонту, водопостачання тільки в ванній кімнаті, всюди безлад, щури.

У січні 2021 р. ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 переїхали на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання родини за новою адресою, соціальні служби неодноразово відвідували її за місцем проживання.

Так, при відвідуванні сім`ї 02.03.2021 та 25.03.2021 р. службою у справах дітей Гуляйпільської міської ради та відділу соціальної роботи КЗ «Центр соціальних служб» було виявлено, що дитина має напружені стосунки з матір`ю, не знаходить порозуміня з нею. З метою налагодження взаємовідносин, до роботи з нею був залучений психолог КЗ «Центр соціальних послуг» ГМР.

01.04.2021 р. до служби у справах дітей Гуляйпільської міської ради надійшла інформація КЗ «Центр соціальних послуг» про вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_4 зі сторони його матері ОСОБА_2 . Соціальними службами та співробітниками поліції було негайно відвідано родину та вжито відповідні заходи.

За заявою ОСОБА_4 він був влаштований 01.04.2021 р. до КЗ «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», для надання йому соціально-психологічної допомоги, де він перебуває і на сьогоднішній день.

Згідно вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.07.2021 р. ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу.

На даний час неповнолітній ОСОБА_5 перебуває на обліку служби у справах дітей Гуляйпільської міської ради, як дитина, яка зазнала фізичного насильства.

Відповідно до листа КЗ «Центр надання соціальних послуг» Гуляйпільської міської ради від 03.09.2021 р. родина ОСОБА_2 перебувала на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах Центру та отримувала послуги соціального супроводу з метою сприяння у вирішенні конфлікту та розв`язання психологічних проблем членів сім`ї. Однак, згідно письмової заяви ОСОБА_2 про дострокове розірвання договору № 2 від 11.03.2021 р. та її відмови від отримання послуг соціального супроводу від 08.04.2021 р., робота з даною родиною була завершена.

Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, є свідомим ухиленням від виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків.

Посилаючись на вказані обставини, та на положення ст..ст.150, 164-166 СК України, за позовом орган опіки та піклування просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 09.12.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15.02.2022 р.

15.02.2022 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 17.03.2022 р.

17.03.2022 р. розгляд справи відкладено на 29.04.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р.

29.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 09.06.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

09.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 15.07.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача в поданій до суду під час підготовчого провадження заяві, просив розглядати в подальшому справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник третьої особи направив до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, під час ухвалення рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представників позивача та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.7) та свідоцтва про шлюб (а.с.9).

Відомості про батька дитини були внесені до актового запису на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.8).

Мати не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку сина.

Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи (а.с.10-26).

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1 (а.с.45-47).

Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений, відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі по 908 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з кожного з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради, як органу опіки та піклування (Запорізька область, Пологівський район, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 15/2, ), в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк