Постанова

Іменем України

20 липня 2022 року

м. Київ

справа № 219/4817/19

провадження № 61-3492св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Дубовика Р. Є., та постанову Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: Мірути О. А., Тимченко О. О., Хейло Я. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» (далі - ТОВ «АІСЕ Україна»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп» (далі - ТОВ «Дженерал Авто Груп») про припинення договору застави, угоди, зняття заборони на відчуження та здійснення державної реєстрації припинення обтяження.

Позовну заяву мотивував тим, що 01 березня 2009 року між ним та Закритим акціонерним товариством «АІСЕ Україна», правонаступником якого є ТОВ «АІСЕ Україна», була укладена угода № 218486 про надання послуг системи АВТОПЛАН на придбання автомобіля марки CHEVROLET Captiva поточною вартістю 230 080 грн зі сплатою 100 внесків відповідно до графіка (додаток № 1 та № 2).

23 березня 2011 року між ним (отримувач), ТОВ «Дженерал Авто Груп» (продавець) та ТОВ «АІСЕ Україна» (платник) укладений договір № 314206-S03043, яким підтверджено, що він отримав транспортний засіб, а платник - ТОВ «АІСЕ Україна» вніс на рахунок продавця - ТОВ «Дженерал Авто Груп» кошти у розмірі 230 080 грн.

Вартість транспортного засобу становить 230 080 грн. Підтвердженням отримання транспортного засобу - CHEVROLET Captiva, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , є акт прийому-передачі від 23 березня 2011 року, укладений між продавцем - ТОВ «Дженерал Авто Груп» та позивачем.

Згідно з пунктом 10.1 договору від 23 березня 2011 року № 314206-S03043, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач зазначав, що на виконання взятих на себе зобов`язань між ним та ТОВ «АІСЕ Україна» 24 березня 2011 року укладений договір застави транспортного засобу, який зареєстрований приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 1094.

Відповідно до пункту 3.2 договору застави транспортного засобу, цей договір діє до повного виконання всіх зобов`язань, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 1.6 договору застави зобов`язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних внесків (періодичних платежів) у загальному розмірі 322 784, 99 грн.

Позивач вказував, що загальна сума вартості автомобіля у розмірі 357 743,04 грн ним сплачена, що підтверджено квитанціями.

Згідно з додатком № 3 до угоди від 25 лютого 2011 року № 218486, загальна сума зобов`язань зі сплати учасника системи на момент підписання цього додатку за угодою становила 322 784,99 грн.

Стверджував, що на момент підписання додатку № 3 він сплатив 71 178,86 грн, заборгованість на момент підписання додатку № 3 становила 251 606,13 грн, термін дії угоди - до 31 липня 2017 року.

Зазначав, що за період з 01 березня 2011 року по 31 березня 2017 року він сплатив внески на загальну суму 256 295,22 грн, тобто переплата внесків - 4 689,09 грн.

Вважав, що він у повному обсязі виконав умови угоди від 01 березня 2009 року № 218486, договору від 23 березня 2011 року № 314206-S03043 та договору застави транспортного засобу від 24 березня 2011 року.

ТОВ «АІСЕ Україна» на його заяви щодо припинення договору застави та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна ігнорувало і, навпаки, надсилало на його адресу платіжні вимоги, обґрунтовуючи це тим, що з часу підписання договору від 23 березня 2011 року № 314206-S03043 та договору застави транспортного засобу від 24 березня 2011 року змінився курс гривні відносно іноземної валюти. Однак відповідно до вищезазначених договорів, він отримував транспортний засіб і за нього сплачена грошова сума, яка визначена в національній валюті і дана сума не має ніяких прив`язок до іноземної валюти. Позивач вважав, що своїми діями відповідачі перешкоджають розпорядженню належним йому транспортним засобом - CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, через що він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд:

- вважати припиненими договір від 23 березня 2011 року № 314206-S03043, укладений між ОСОБА_1 , ТОВ «Дженерал Авто Груп» та ТОВ «АІСЕ Україна» та договір застави транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, від 24 березня 2011 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу у реєстрі за № 1094;

- вважати припиненою угоду від 01 березня 2009 року № 218486, укладену між позивачем та ТОВ «АІСЕ Україна», щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, від 24 березня 2011 року, яка зареєстрована приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу в реєстрі за № 1094;

- припинити обтяження, яке зареєстровано на підставі договору застави від 24 березня 2011 року, про заборону відчужувати транспортний засіб CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, зробленого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за № 1094;

- вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, 2010 року випуску, згідно з договором застави від 24 березня 2011 року, зроблений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1094.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено угоду від 01 березня 2009 року № 218486, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску.

Припинено обтяження, яке зареєстровано на підставі договору застави, посвідченого 24 березня 2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О. С. та зареєстрованого у реєстрі за № 1094: про заборону відчужувати транспортний засіб CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, обтяжувач: ПАТ «АІСЕ Україна», боржник: ОСОБА_1 ; розмір основного зобов`язання: 322 785,00 грн; строк виконання зобов`язання: 31 липня 2017; термін дії: 21 лютого 2024 року; дата та час реєстрації: 21 лютого 2019 року 12:50:53 за № 17314301; реєстратор: Кондратюк Н. С., Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область.

Вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, реєстраційний номер обтяження 17314301, дата та час реєстрації: 21 лютого 2019 року 12:50:53, реєстратор: Кондратюк Н. С., Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область.

Стягнуто з ТзОВ «АІСЕ Україна», ТОВ «Дженерал Авто Груп» на користь держави судовий збір по 384,20 грн з кожного, а всього 768,40 грн у рівних частках.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повністю погасив заборгованість перед відповідачем ТОВ «АІСЕ Україна», який не надав суду жодних належних та допустимих доказів з приводу того, що позивач має заборгованість перед ним та з чого саме вона складається. Суд встановив, що відповідач після виконання позивачем зобов`язань належним чином не повідомляв ОСОБА_1 протягом тривалого часу, що він має заборгованість, а про наявність боргу сповістив лише у відповіді на лист позивача, але який саме борг та з чого він складається, не довів. Суд вважав, що відповідач не вжив заходів щодо припинення застави, чим порушено право власності позивача щодо вказаного об`єкта рухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині вимог про припинення договору від 23 березня 2011 року та договору застави, суд першої інстанції виходив з того, що ці договори припинили свою дію у зв`язку із повним виконанням позивачем зобов`язання, забезпеченого заставою, яке проведено належним чином.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «АІСЕ Україна» задоволено частково, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АІСЕ Україна» про припинення угоди № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АІСЕ Україна» про припинення угоди № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , задоволено частково.

Визнано зобов`язання за угодою № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеною між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , припиненими.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Погодившись з висновками суду першої інстанції в тій частині, що відповідач у справі не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів про зміну ціни автомобіля з суми 322784,99грн, зазначеної у додатку № 3 до угоди № 218486, на іншу суму, суд апеляційної інстанції спростував доводи апеляційної скарги в тій частині, що не потрібно укладати додаткову угоду щодо зміни ціни автомобіля, внаслідок якої у позивача виникла заборгованість, оскільки відповідно до вимог частини першої статті 638 ЦК України зазначені умови є істотними, а тому згідно з частинами першою, другою статті 639 ЦК України підлягають оформленню як і основна угода у письмовій формі.

Не погодившись з обраним способом захисту прав позивача через припинення угоди від 01 березня 2009 року, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача у цій частині та змінити рішення суду, визнавши припиненими зобов`язання за угодою від 01 березня 2009 року № 218486.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у частині вимог про припинення обтяження та вилучення записів із Державного реєстру обтяжень, суд апеляційної інстанції виходив з того, що застава, якою була забезпечена угода від 01 березня 2009 року № 218486, зобов`язання за якою визнано виконаним, є припиненою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2021 року ТОВ «АІСЕ Україна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

10 березня 2021 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху, надано час для усунення її недоліків.

29 березня 2021 року ухвалою Верховного Суду продовжено строк ТОВ «АІСЕ Україна» на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 березня 2021 року.

13 квітня 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди надали неправильну оцінку зібраним доказам, унаслідок чого дійшли помилкових висновків про задоволення позову.

Вказує, що між ТОВ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 01 березня 2009 року укладено угоду № 218486, включену до групи №747 та надано порядковий номер № 022, предметом якої є надання послуг, спрямованих на отримання автомобіля через систему придбання товарів (автомобілів) в групах АВТОПЛАН. При підписанні угоди ОСОБА_1 зобов`язався сплатити стовідсоткову вартість автомобіля та адміністративні витрати з надання послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків у відповідності до умов угоди.

Згідно пункту 4.1 статті 4 додатку № 2 до угоди, поточна ціна автомобіля встановлюється виробником та/ або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи.

Відповідно до пункту 5.8 статті 5 додатку № 2 до угоди АІСЄ зобов`язується розрахувати складові повного внеску для учасників, які одержали право на отримання автомобіля на основі поточної ціни автомобіля, повідомленої виробником та/або дистриб`ютором на відповідний місяць.

Заявник вказує, що станом на дату звернення з позовом, заборгованість ОСОБА_1 перед товариством за угодою складає 192 481,66 грн, тобто забезпечене заставою зобов`язання не є виконаним, а відтак застава є чинною.

Стверджує, що ця заборгованість виникла внаслідок систематичних сплат щомісячних внесків у розмірі, який не відповідав поточній ціні автомобіля, що підтверджується розрахунком внесків.

Вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про повне виконання позивачем зобов`язань за угодою та навіть переплату, не відповідають обставинам справи, є помилковими, зробленими внаслідок неповного з`ясування умов угоди, порядку розрахунку платежів за угодою.

Викладені судами обставини спростовуються письмовими доказами у справі, а саме останнім абзацом додатку № 3 від 25 лютого 2011 року та пунктом 1.7 договору застави.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставину, що з 2011 року ціна автомобіля змінювалася неодноразово, що призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих рішень, оскільки у додатку №3 та у договорі застави прямо передбачено можливість зміни обсягу заборгованості при зміні ціни автомобіля, про що зазначено у статтях 4, 5 додатку № 2 до угоди.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 15 вересня 2020 року у справі № 211/2260/16-ц (провадження

№ 61-37957в18), від 25 квітня 2018 року у справі № 734/3451/14-ц (провадження № 61-5176св18).

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 березня 2009 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «АІСЕ Україна», правонаступником якого є ТОВ «АІСЕ Україна», укладено угоду № 218486 про надання послуг системи АВТОПЛАН на придбання автомобіля марки CHEVROLET Captiva поточною вартістю 230 080,00 грн зі сплатою 100 внесків відповідно до графіка (додаток № 1 та № 2).

Додатком № 1 до угоди від 01 березня 2009 року № 218486 встановлена ціна автомобіля у розмірі 224 064,00 грн (а. с. 114).

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 додатку № 2 до угоди № 218486 визначено, що поточна ціна автомобіля - це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором автомобіля в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи. На основі поточної ціни автомобіля АІСЕ розраховує платежі за даною угодою. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку №1 до угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена АІСЕ виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Виробник та/або імпортер та/або дистриб`ютор автомобіля, зазначеного в додатку № 1, домовився з АІСЕ повідомляти про будь-які зміни поточної ціни автомобіля протягом строку дії Графіка внесків з метою забезпечення розрахунку платежів, які має здійснити учасник системи.

Додатком № 3 до угоди № 218486 від 25 лютого 2011 року визначена загальна сума зобов`язань зі сплати учасника системи на момент підписання цього додатку за угодою у розмірі 322 784,99 грн.

На момент підписання цього додатку № 3 позивач сплатив 71 178,86 грн. Заборгованість позивача на момент підписання цього додатку склала 251 606,13 грн, термін дії угоди визначений до 31 липня 2017 року (а. с. 119).

Згідно з договором № 314206-S03043, укладеним 23 березня 2011 року між ОСОБА_1 («отримувач»), ТОВ «Дженерал Авто Груп» («продавець») та ТОВ «АІСЕ Україна» («платник»), позивач отримав транспортний засіб, а платник - ПрАТ «АІСЕ Україна» вніс на рахунок продавця - ТОВ «Дженерал Авто Груп» кошти у розмірі 230 080 грн (пункт 2.5 договору). Вартість транспортного засобу становить 230 080 гривень (пункт 2.4 договору)

Пунктом 1.1 договору від 23 березня 2011 року № 314206-S03043 визначено, що продавець зобов`язується передати у власність отримувача, а платник - оплатити продавцеві вартість автомобіля на умовах цього договору.

Пунктом 10.1 договору від 23 березня 2011 року № 314206-S03043 передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання ними всіх зобов`язань.

23 березня 2011 року ОСОБА_1 отримав транспортний засіб - автомобіль CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , що підтверджується актом передачі-прийняття автомобіля, складеним між продавцем - ТОВ «Дженерал Авто Груп» та покупцем - ОСОБА_1 .

Встановлено, що 24 березня 2011 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою транспортний засіб: автомобіль CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 і отримав державний номер НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 .

Для забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, 24 березня 2011 року між позивачем та платником - ТОВ «АІСЕ Україна» укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О. С. та зареєстровано у реєстрі за № 1094.

Пунктами 1.1-1.2 договору застави транспортного засобу від 24 березня 2011 року визначено, що для забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, передбачених угодою від 01 березня 2009 року № 218486, додатком № 1 до угоди від 01 березня 2009 року, додатком № 2 до угоди від 01 березня 2009 року, додатком № 3 до угоди від 25 лютого 2011 року, заставодавець передає заставодержателю у заставу автомобіль CHEVROLET Captiva, двигун V = 2405 куб. см, колір сірий, кузов № НОМЕР_1 , 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , зареєстрований 24 березня 2011 року ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, який належить на праві власності заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого 24 березня 2011 року тим же ВРЕР.

Пунктом 3.2 договору застави транспортного засобу від 24 березня 2011 року передбачено, що цей договір діє до повного виконання заставодавцем всіх зобов`язань, передбачених цим договором, угодою та додатками 1, 2, 3 до угоди.

Згідно з пунктом 1.6 договору застави, забезпечене заставою зобов`язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних внесків (періодичних платежів) у загальному розмірі 322 784,99 грн.

Із копій платіжних квитанцій, наданих позивачем, встановлено, що на виконання зобов`язань за вищевикладеними договорами, ОСОБА_1 сплатив щомісячні внески на загальну суму 357 743,04 грн.

Встановлено, що за період з 01 березня 2011 року по 31 березня 2017 року позивач сплатив внески на загальну суму 256 295,22 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Вказаним вимогам закону судові рішення в оскаржуваних частинах відповідають.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України).

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання за угодою від 01 березня 2009 року № 218486, здійснивши 100 платежів на загальну суму 357 743,04 грн, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про припинення зобов`язання ОСОБА_1 за вказаною угодою. Оскільки застава має залежний характер від основного зобов`язання, висновки судів попередніх інстанцій про визнання припиненим договору застави від 24 березня 2011 року є правильними.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 199/6199/14-ц (провадження № 61-23259св18).

Доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судами щодо наявності у позивача заборгованості за угодою, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

Посилання ТОВ «АІСЕ Україна» як на підставу касаційного оскарження на застосування норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 211/2260/16-ц (провадження № 61-37957в18), від 25 квітня 2018 року у справі № 734/3451/14-ц (провадження № 61-5176св18), не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про те, що заявник не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів про зміну ціни автомобіля з розміру, зазначеного у додатку № 3 до угоди № 218486, у сумі 322 784,99 грн на інший розмір, при цьому позивач виконав належним чином свої зобов`язання за угодою від 01 березня 2009 року № 218486, здійснивши 100 платежів на загальну суму 357 743,04 грн, що підтвердив квитанціями.

Отже, суди попередніх інстанцій виконали вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідили і оцінили докази та встановили обставини у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанову апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року у нескасованій частині та постанову Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник