Справа № 577/1645/22
Провадження № 2/577/535/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Волошко І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2 , зареєстрований 13.09.2019 року у Генеральному консульстві Росії в Харкові, актовий запис № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідчем не склалося, втрачено почуття любові, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. На даний час спільного господарства не ведуть, сім`я носить формальний характер. Від шлюбу дітей не мають. Спору про майно не має.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання на з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, прохає його задовольнити (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.27).

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.3 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Із змісту позову вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу між громадянами Російської Федерації, які мають зареєстроване місце проживання на території України.

Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право". Пунктом 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Виходячи з положень Закону України "Про міжнародне приватне право", припинення шлюбу з іноземним громадянином здійснюється відповідно до наступних положень: спільного особистого закону подружжя права держави, громадянами якої вони є; права держави, в якій подружжя постійно проживало; права, з яким обидва подружжя мають тісний зв`язок. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України та якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Сторони зареєстровані місцем проживання на території України, та до квітня 2022 року проживали разом в АДРЕСА_1 .

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців. Так, у статті 18 Закону, зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є іноземцями, мають громадянство Російської Федерації, шлюб зареєстрували 13.09.2019 року, місце державної реєстрації - у Генеральному консульстві Росії в Харкові, актовий запис №1, підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , та мають з 2013 року (позивач), з 2021 року (відповідач) зареєстроване місце проживання на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , та останнім спільним місцем проживання подружжя є Україна, відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми національного права.

Як регламентує частина друга статті першої Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Шлюб, за нормами ч.1 ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч.1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". В силу статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В даній справі подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квітня 2022 припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Наміру поновлювати подружні відносини не мають. На даний час їх сім`я розпалася остаточно, шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (позивача), що має істотне значення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо заявленого позову не заперечує.

Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу (ч.2 ст.112 СК України).

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, пунктом 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви № № 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні".

З врахуванням того, що сторони не бажають примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч.3 ст.105 СК України).

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами необхідно розірвати. При цьому, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

За нормами, ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись Закону України "Про міжнародне приватне право", Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 2, 4 - 8, 10 - 13, 18, 76, 89, 197, 198, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 13 вересня 2019 року у Генеральному консульстві Росії в Харкові, актовий запис №1 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя Рідзевська І. О.