Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 551/609/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка з проведенням повної технічної фіксації судового засідання в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 (спадкодавцем відповідачів) з вересня 2007 року по 08 січня 2021 року та визнання за нею права власності на 1/2 частину спільно нажитого рухомого майна, яке складається з автомобіля та грошових коштів.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 27.07.2021 року цивільну справу №551/609/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого рухомого майна до Гребінківського районного суду Полтавської області (37400, Полтавська область, м. Гребінка, вул. Ярослава Мудрого, 4).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з вересня 2007 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків з ОСОБА_5 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Весь час з вересня 2007 року позивач з померлим підтримували фактичні шлюбні відносини мали спільний бюджет та спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільно проживали в домоволодінні, яке на праві власності належить позивачу та знаходиться в в АДРЕСА_1 . В подальшому, а саме 08.10.2010 року позивач в своєму домоволодінні зареєструвала ОСОБА_5 .

Вказує, що під час спільного проживання 25.10.2018 року позивач разом із ОСОБА_5 придбали автомобіль марки «DAEWOO» модель «NUBIRA» 1998 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , був зареєстрований на ОСОБА_5 . Вартість даного автомобіля на день подачі позову до суду, згідно з незалежною оцінкою майна від 19.05.2021 року становить 42800 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . На запит приватного нотаріуса Плаксіної П.Б. АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я померлого ОСОБА_5 відкритий рахунок в Банку, на якому маються грошові кошти в сумі 5194,61 грн. Позивач вважає, що на ? частину цієї суми вона має право, так як це кошти з їх спільного бюджету.

Позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа №8/2021. При реєстрації справи позивач довідалась, що на спадкове майно покійного ОСОБА_5 претендують спадкоємці першої черги за законом його мати ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_4 , які своєчасно подали відповідні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та які претендують на все майно покійного, а не на ? частину, не беручи до уваги право позивача.

З метою захисту своїх праві вона і звернулась з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 02.11.2021 року о 11-00 год. Витребувано у приватного нотаріуса Шишацького нотаріального округу Плаксіної П.Б. (вулиця Партизанська, 4, Шишаки, Полтавська область, 38000) належним чином завірену копію спадкової справи на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.71-73 т.1).

На виконання ухвали суду від 11.10.2021 року приватним нотаріусом Шишацького нотаріального округу Плаксіною П.Б. надано суду належним чином завірену копію спадкової справи на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.80-113 т.1).

27.10.2021 року на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому вона просила перенести підготовче судове засідання на іншу дату та призначити розгляд справи в режимі відеоконференції з Шишацьким районним судом Полтавської області (а.с.79 т.1).

26.10.2021 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви до суду в яких просили розгляд справи перенести на іншу дату з зв`язку з тим, що ухвалу про відкриття провадження отримали 26.10.2021 року і не мають достатньо часу для підготовки до судового засідання (а.с.78,101 т.1).

Ухвалою Гребінківського районного суду від 02.11.2021 року підготовче засідання у справі відкладено на 18.11.2021 на 11-00 год. Окрім того, вирішено питання про проведення наступного підготовчого засідання в режимі відеоконференції за участі позивача ОСОБА_1 з Шишацьким районним судом Полтавської області (а.с.125,126).

В зв`язку з надходженням заяв сторін про перенесення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 18.11.2021 о 11-00 год.

09.11.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів, а саме у АТ КБ «Приватбанк» виписку про рух коштів по картці померлого ОСОБА_5 , номер картки НОМЕР_3 за період з 08.01.2021 по 01.06.2021 року (а.с.135-137 т.1).

Ухвалою суду від 18.11.2021 року витребувано у Акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-д), виписку про рух коштів за карткою НОМЕР_3 за період з 08.01.2021 по 01.06.2021 року (а.с.158-160 т.1). Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11 год. 00 хв. 08 грудня 2021 року.

У підготовчому засіданні 08.12.2021 року встановлено, що ухвала суду від 18.11.2021 року в частині витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виконана.

Ухвалою суду від 08.12.2021 року повторно витребувано у Акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-д), виписку про рух коштів за карткою НОМЕР_3 за період з 08.01.2021 по 01.06.2021 року.(а.с.186-189 т.1). Підготовче засідання відкладено на 28.12.2021 о 09-00 год.

28.12.2021 року підготовче засідання відкладено на 17.01.2022 року о 11-00 год. в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 08.02.2022 року о 10-00 год. в зв`язку з повторним витребуванням доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.234-237 т.1).

08.02.2022 року підготовче засідання відкладено на 02.03.2022 року о 14-00 год. в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

11.02.2022 року на виконання ухвали суду від 17.01.2022 року АТ КБ «Приватбанк» надано виписку про рух коштів за карткою НОМЕР_4 за період з 08.01.2021 по 01.06.2021 року.(а.с.4-6 т.2).

02.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 18.04.2022 року о 14-00 год. в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

18.04.2022 року підготовче засідання відкладено на 17.05.2022 року о 13-00 год. в зв`язку з неявкою відповідачів у підготовче засідання.

Ухвалою Гребінківського районного суду 17.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 08.06.2022 року о 11 год. 00 хв. (а.с.59-61 т.2).

08.06.2022 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання відкладено на 23.06.2022 року о 13-00 год.

23.06.2022 року в судовому засіданні представник позивача адвокат Віннік В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не з`являється в судові засідання і відсутні відомості про, те що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, заявив усне клопотання про виклик відповідача ОСОБА_3 в наступне судове засідання шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 23.06.2022 року судове засідання відкладено на 14 липня 2022 року о 13-00 год. Опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області у судове засідання, призначене на 13 год 00 хв. 14 липня 2022 року відповідача ОСОБА_3 (а.с.84-87 т.2).

14.07.2022 року в судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Враховуючи визнання позову відповідачами, позивач відмовилася від вимоги про стягнення з відповідачів судового збору у розмірі 908,00 грн.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі підтвердили, що дійсно померлий ОСОБА_5 фактично перебував у шлюбі з позивачем, проживали разом в її будинку. Не заперечували щодо задоволення заявлених вимог.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, заслухавши учасників процесу, повним визнанням позову відповідачами, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Шишаки Шишацького району Полтавської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Шишацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) 13.01.2021 року, актовий запис № 11 (а.с.13 т.1).

Позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з вересня 2007 року з померлим ОСОБА_5 підтримували фактичні шлюбні відносини мали спільний бюджет та спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільно проживали в домоволодінні позивача в АДРЕСА_1 . Вказаний факт відповідачами був визнаний в судовому засіданні, та не оспорюваний, з огляду на вимоги ЦПК даний факт не підлягає доказуванню.

Право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.12.2006 року (а.с. 11 т.1).

Померлий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за однією адресою з ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , в період з 08.12.2010 року по 08.01.2021 року, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання №484 від 19.05.2021 року (а.с. 10 т.1).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 17.05.2021 року №20.1.0.00/7-210517/4211, вбачається що на рахунку, що відкрито на ім`я ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , мається вклад в сумі 5194,61 грн. (а.с.14, 14 зворот т.1).

25.10.2018 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ОСОБА_5 зареєстровано автомобіль ДЕО «НУБІРА», 1998 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15 т.1).

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна ФОП ОСОБА_6 , який проведено станом на 19.05.2021 року, що оціночна вартість об`єкту оцінки, легкового автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ПДВ складає: 42 800 (сорок дві тисячі вісімсот) грн. (а.с.16-33).

Згідно товарного чеку від 19.05.2021 року №90 виготовлення експертної грошової оцінки на легковий автомобіль становить 1000,00 грн. (а.с.34 т.1).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу надавалися правові послуги Полтавським обласним відділенням Спілки адвокатів України адвокатом Віннік В.М., згідно угоди №332 від 22.06.2021 року (а.с.36, 37 т.1).

Правові послуги оплачені ОСОБА_1 на підставі квитанції №7223 від 22.06.2021року у сумі 2250,00 коп.

Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Верховний Суд в постанові від 19.10.2020 у справі №161/3933/18 зазначив, що в порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно частин 1 та 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Однак, обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, судом встановлено тривале проживання позивача ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства, надання взаємної допомоги, були пов`язані спільним побутом, починаючи з вересня 2007 року по день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт також не заперечувався відповідачами і в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 не перебувала з іншим чоловіком у зареєстрованому шлюбі та спільно проживала з ОСОБА_5 , що також підтверджується довідкою виконкому Шишацької селищної ради Полтавської області №02-25/111 від 27.01.2021 року про останнє місце реєстрації померлого в якій зазначено, що на момент смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 він був зареєстрований та спільно проживав зі співмешканкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89 т.1).

З огляд на вищевказане суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю, знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити з метою захисту суб`єктивного права позивачки.

Щодо вимоги про визнання права власності позивачки на ? частину спільного майна, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1 статті 69 СК України).

За частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Крім того, за змістом статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно із частинами 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З матеріалів справи вбачається, за час перебування у фактичних шлюбних відносин 25 жовтня 2018 року, позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 було придбано автомобіль марки «DAEWOO» модель «NUBIRA» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 був зареєстрований за ОСОБА_5 .

При цьому, як встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачами, ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 вели спільне господарство, офіційно працювали та отримували спільний дохід, майно було придбано для спільних потреб.

Жодних доказів, що спірне майно придбавалося за особисті кошти ОСОБА_5 суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «DAEWOO» модель «NUBIRA» д.н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з визначенням часток кожного по 1/2.

За таких обставин підлягає задоволенню вимога про визнання права власності за позивачкою на 1/2 частку спірного автомобіля.

Щодо судових витрат:

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 2250,00 грн. позивачем надано угоду №332 від 22.06.2021 року Полтавського обласного відділення Спілки адвокатів України з адвокатом Віннік В.М., квитанцію №7223 від 22.06.2021року про сплату ОСОБА_1 наданих правничих послуг у сумі 2250,00 коп. (а.с.35-37 т.1).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та відсутність заперечень від представника позивача адвоката Віннік В.М., приходить до висновку, що витрати позивач ОСОБА_1 на професійну правову допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 2250 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі.

Витрати на професійну правову допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Окрім витрат на правничу допомогу, позивачем ОСОБА_1 ставиться вимога щодо стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на проведення експертної оцінки автомобіля у сумі 1000,00 грн., що підтверджено товарним чеком №90 від 19.05.2021 року (а.с.34 т.1).

З урахуванням викладеного, суд стягує із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати за надану правничу допомогу в розмірі 2250 грн. 00 коп. та витрати на проведення експертної оцінки автомобіля у сумі 1000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 83, 89, 131,137,141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2007 року по 08 січня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «DAEWOO» модель «NUBIRA» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових коштів які знаходяться на рахунку № НОМЕР_7 /IBAN НОМЕР_4 відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок понесених позивачем витрат на проведення експертної оцінки автомобіля, а також 1125 ( одну тисячу сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього стягнути 1625 (одну тисячу шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок понесених позивачем витрат на проведення експертної оцінки автомобіля, а також 1125 (одну тисячу сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього стягнути 1625 (одну тисячу шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 24.07.2022 року.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2022

Суддя М. О. Вітківський