Справа №760/6923/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців», про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудових договорів та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців», в якому просить суд:

-визнати незаконним наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30.03.2022 №139 в частині призупинення з 01.04.2022 до скасування воєнного стану дії трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, якого зазначено в Додатку 14 до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30.03.2022 №139;

-зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України поновити з 01.04.2022 дію трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30.03.2022 №139;

-стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (час призупинення дії трудового договору) за період з 01.04.2022 по 27.04.2022 у розмірі 62 534,70 грн.;

-визнати незаконним наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28.04.2022 №166 щодо призупинення з 28.04.2022 до скасування воєнного стану дії трудового договору з ОСОБА_1 , інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації автоматизованої системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України;

-зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України поновити з 28.04.2022 дію трудового договору з ОСОБА_1 , інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації автоматизованої системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28.04.2022 №166;

-стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (час призупинення дії трудового договору), починаючи з 28.04.2022 по день поновлення дії трудового договору, призупиненого згідно з наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28.04.2022 №166.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, позивачем не визначено ціну позову та не надано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, зокрема, щодо середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період 28.04.2022 по день звернення до суду.

Таким чином позивачу потрібно подати до суду позовну заяву у новій редакції у якій зазначити ціну позову та обґрунтований розрахунок сум щодо середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які позивач просить суд стягнути із відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовних вимог та наведених позивачем мотивів ним оспорюється наказ про відсторонення від роботи, адже позивач не звільнений, а лише відсторонений.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - не є стягненням заробітної плати.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 761/943/18.

В своїй постанові від 27 квітня 2021 року у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві вимоги про скасування наказу про відсторонення від роботи,дві вимоги про зобов"язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто чотири вимоги немайнового характеру та одну вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 992,40 грн.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 3 696,60 грн. (992,40 * 4).

Також ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405,00 грн.).

При цьому позивачем не зазначено розмір ціни позову, що позбавляє суд можливості визначити розмір судового збору за вимоги майнового характеру, а таму позивачу необхідно визначити розмір ціну позову та сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру.

Сплата судового збору має бути здійснена на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись із змістом позовних вимог та надати до суду нову редакцію позовної заяви із визначення ціни позову, надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору з урахування вимог ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При таких обставинах, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців», про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудових договорів та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти п`яти з дня отримання ухвали, шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції та копії позовної заяви для відповідача, а також оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Букіна