Номер провадження 2/225/43/2022
Єдиний унікальний номер судової справи 225/4499/21
Дзержинський міський суд Донецької області
11 липня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області
у складі головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,
за участю секретаря Панасенко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Грицькевич Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Адвокат Грицькевич Г.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 17.08.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у них народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З вересня 2018 подружжя припинило сімейні відносини та ведення спільного господарства, та з цього часу стали проживати окремо.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.05.2019.
За час перебування у шлюбі подружжям було придбано:
квартира АДРЕСА_2 , та складається з двох кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою площею 30,10 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.09.2015 Другою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-231;
автомобіль марки Volkswagen модель Jetta , 2011 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ - загальний легковий седан-В, об`єм двигуна - 2480 куб.см, державний номер НОМЕР_2 , придбаний 01.06.2018.
Право власності на вказане нерухоме майна та автомобіль було зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 .
Позивач вважає, що оскільки вказане майно було придбано під час перебування у шлюбі, то воно є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя.
Позивач намагався шляхом перемовин з відповідачем вирішити питання щодо поділу вказаного майна, але ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовилася це робити, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду про визнання вказаного нерухомого майна та автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та у порядку поділу вказаного майна просив визнати за кожним з подружжя по 1/2 його частці.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив що наполягає на задоволенні вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відзив на позову відповідачем не наданий.
Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Спірні правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.
Відповідно дост. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно дост. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 17.08.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №225.
Під час шлюбу у сторін народилися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.05.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

22.02.2014 за договором купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 22.02.2014 Другою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-85, був придбаний житловий будинок з господарськими спорудами номер АДРЕСА_1 , власником якого в договорі та у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначена ОСОБА_2

23.09.2015 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.09.2015 Другою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-231, була придбана квартира АДРЕСА_2 , власником якої в договорі та у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначена ОСОБА_2

01.06.2018 на ім`я ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль марки Volkswagen модель Jetta, 2011 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ - загальний легковий седан-В, об`єм двигуна - 2480 куб.см, державний номер НОМЕР_2 , що вбачається к копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 виданого 01.06.2018ТСЦ 1441.

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та інших, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Як встановлено судом, за час спільного проживання в період шлюбу сторони 22.02.2014 придбали житловий будинок АДРЕСА_1 , 23.09.2015 придбали квартиру АДРЕСА_2 та 01.06.2018 придбали автомобіль марки Volkswagen модель Jetta , 2011 року випуску.

Вказане спірне майно придбане в період ведення сторонами спільного господарства, отже є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому в порядку поділу майна частки сторін у праві власності підлягають визначенню на засадах рівності, незалежно від того, хто з подружжя зареєстрований власником транспортного засобу.

Вартість вказаного спірного майна підтверджена висновками суб`єктів оціночної діяльності, які в установленому законом порядку набули право здійснювати оцінку нерухомого майна та транспортних засобів.

З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12,81,263-265,341,342 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позовну заяву представника позивача - адвоката Грицькевич Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (станнє відоме місце проживання: ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами номер АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Держфонду площею 0,0593 га, кадастровий номер - :00:026:0436; шлакобетон, житловий будинок А-1, загальною площею 47,5 кв.м., в тому числі жилою площею 30,3 кв.м., прибудова а, льох а1, тамбур а2, та надвірні подбудови: сарай В, сарай Ж, сарай З, убиральня Д, гараж Е, оглядова яма е, огородження №1,2,5, замощення І, придбаний на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 22.02.2014 Другою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-85;

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами номер АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Держфонду площею 0,0593 га, кадастровий номер - :00:026:0436; шлакобетон, житловий будинок А-1, загальною площею 47,5 кв.м., в тому числі жилою площею 30,3 кв.м., прибудова а, льох а1, тамбур а2, та надвірні побудови: сарай В, сарай Ж, сарай З, убиральня Д, гараж Е, оглядова яма е, огородження №1,2,5, замощення І.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , та складається з двох кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою площею 30,10 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.09.2015 Другою донецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-231.

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці за кожним на квартиру АДРЕСА_2 , та складається з двох кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою площею 30,10 кв.м.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Volkswagen модель Jetta , 2011 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ - загальний легковий седан-В, об`єм двигуна - 2480 куб.см, державний номер НОМЕР_2 , придбаний 01.06.2018.

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці за кожним на автомобіль марки Volkswagen модель Jetta , 2011 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип ТЗ - загальний легковий седан-В, об`єм двигуна - 2480 куб.см, державний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3753,08 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят три грн. 08 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв