У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя.

У судові засідання 19.05.2022 року та 05.07.2022 року позивач та представник позивача не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача у судові засідання.

Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя.

У судові засідання, призначені на 19.05.2022 року та 05.07.2022 року позивач та представник позивача не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи в їх відсутність до суду не подали.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з?явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез"явлення не перешкоджає розгляду справи.

З наведених норм діючого законодавства можна зробити переконливий висновок про те, що підставою для залишення позовних вимог без розгляду є повторна неявка позивача у судове засідання, незалежно від причини неявки.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, повторну неявку позивача та його представника у судові засідання, неповідомлення ними про причини неявки, відсутність заяв про можливість розгляду справи в їх відсутність та/чи про відкладення розгляду справи, суд вважає, що є всі підстави для залишення позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У контексті вказаних вище міжнародних норм слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05 липня 2022 року.

Суддя О.В.Лісовська