Справа № 524/3856/22
Провадження № 2-о/524/124/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Нестеренко С.Г. розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2022 року до суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт його вимушеного переселення з окупованої території м. Маріуполя, яке відбулося внаслідок збройної агресії країни агресора стосовно України.

При цьому заявник вказує заінтересованими особами Міністерство соціальної політики України та посольство країни агресора.

Дана заява ухвалою судді від 15 липня 2022 року була залишена без руху для усунення недоліків у спосіб та порядок, і в строк , які вказувалися у зазначеній ухвалі.

У цій ухвалі зазначалося, що заявник всупереч ч. 1, 2 ст. 315, ч. 1, 2 ст. 318 ЦПК України не вказує конкретну мету встановлення факту, які саме його законні права та інтереси, у тому числі особисті майнові права, а саме їх виникнення, зміна або припинення залежать від встановлення такого факту, якими органами України та/або країни агресора оспорюються факт переселення заявника внаслідок бойових дій, та не зазначає саме щодо цього зазначеного відповідні докази, їх місце знаходження. При цьому заявник не врахував, що факт воєнної агресії стосовно України є очевидним та загальновідомим. Крім того заявник не обґрунтував необхідність залучення вказаних у заяві осіб як заінтересованими, враховуючи і той загальновідомий факт, що дипломатичні стосунки між двома країнами фактично припинені.

Копію ухвали заявником було отримано 18 липня 2022 року.

20 липня 2022 року до суду від заявника надійшла заява, в якій просить відкрити провадження у справі для встановлення вказаного факту. При цьому заявник посилається на необхідність захисту його як переміщеної особи.

Однак недоліки, які були зазначені в ухвалі судді від 15 липня 2022 року заявником усунені не були.

Суддя звертає увагу заявника на те, що заявник всупереч ч. 1, 2 ст. 315, ч. 1, 2 ст. 318 ЦПК України так і не вказав конкретну мету встановлення факту, які саме його законні права та інтереси, у тому числі особисті майнові права, а саме їх виникнення, зміна або припинення залежать від встановлення такого факту, якими органами України та/або країни агресора оспорюються факт переселення заявника внаслідок бойових дій, та не зазначає саме щодо цього зазначеного відповідні докази, їх місце знаходження. При цьому заявник не врахував, що факт воєнної агресії стосовно України є очевидним та загальновідомим. До того ж заявник додає копію довідки органів соціального захисту України щодо взяття заявника на облік як внутрішньо переміщену особу. Тобто цілком очевидно, що заявник має де-юре відповідний статус такої особи. Крім того заявник не обґрунтував необхідність залучення вказаних у заяві осіб як заінтересованими, враховуючи і той загальновідомий факт, що дипломатичні стосунки між двома країнами фактично припинені, а дипломатична установа відповідної держави не може бути належним органом, що представляєж державу у судових органах при розгляді відповідних спорів.

Також суддя звертає увагу на те, що заявник у заяві, яка надійшла до суду 18 липня 2022 року посилається на необхідність судового імунітету (захисту) його майнових прав та майна, не вказуючи, при цьому, їх конкретні види та перелік.

Таким чином заявник опосередковано заявляє про наявність спору про право, яке підлягає розгляду у порядку позовного провадження шляхом подання відповідного позову до юрисдикційних органів України та/або держави - агресора щодо відшкодування шкоди, тощо.

Враховуючи наведені обставини та те, що станом на 22 липня 2022 року недоліки, які вказувалися в ухвалі судді від 15 липня 2022 року заявником усунуті не були, заявнику було надано достатньо часу для усунення недоліків, такі недоліки унеможливлюють вирішення питання про прийняття такої заяви і відкриття провадження у справі, так і направлення відповідної позовної заяви до належного суду за відповідною підсудністю за правилами ст. 27, 28 ЦПК України, суддя дійшов висновку про необхідність визнання заяви неподаною та її повернення.

Необхідно роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260, 352-354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала виготовлена та підписана 22 липня 2022 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її виготовлення та підписання (проголошення). Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (виготовлення та підписання).

Суддя