Справа № 683/1363/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника

адвоката Мініх І.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/1363/22, 2/683/629/2022 за позовом ОСОБА_1 и до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що з 28 серпня 2008 року вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2022 року. За час шлюбу вони із відповідачем придбали квартиру АДРЕСА_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , а також легковий автомобіль VOLKSWAGEN GOLF IV, 2000 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1598 см3.

Позивачка вказує, що вони із відповідачем не можуть дійти згоди щодо поділу спільно нажитого майна, а тому просить визнати квартиру, житловий будинок та автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та поділити вказане майно, виділивши їй у власність квартиру, а відповідачу житловий будинок без стягнення з нього компенсації за відхилення від рівності часток у майні.

Також, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь половину вартості легкового автомобіля, що становить 57827 грн. 50 коп., посилаючись на те, що вказаний автомобіль відповідач відчужив у період розірвання шлюбу без її згоди та не в інтересах сім`ї.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частини вартості легкового автомобіля VOLKSWAGEN GOLF IV, 2000 року випуску, № кузова: НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1598 см3, що становить 57827 грн. 50 коп. закрито на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України в зв`язку із відмовою позивачки від позову в цій частині позовних вимог та прийняття такої відмови судом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала просить його задовольнити, при вирішенні спору просить не визначати грошову компенсацію за відхилення від рівності її частки у спірному майні та не стягувати грошову компенсацію на її користь з відповідача.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мініх І.М. в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити та провести поділ спільного майна подружжя ОСОБА_3 у порядку, зазначеному позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, визнає ту обставину, що квартира та житловий будинок були придбані у період шлюбу із позивачкою за спільні їх кошти, погоджується із вартістю цього майна, яка зазначена позивачкою та просить провести поділ майна, виділивши позивачці квартиру, а йому житловий будинок. У визначений судом строк відповідач відзив не подавав.

Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 28 серпня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2022 року.

Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період шлюбу за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 придбали наступне нерухоме майно:

- на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2015 року - квартиру АДРЕСА_1 вартістю 223530 грн., право власності на яку зареєстрували за позивачкою ОСОБА_1 ;

- на підставі договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2020 року - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 вартістю 162750 грн., право власності на який зареєстрували за відповідачем ОСОБА_2 .

В судовому засіданні сторони дійшли згоди, що вартість квартири становить 223530 грн., що визначено договором купівлі-продажу квартири від 11 червня 2015 року, а вартість житлового будинку 439920 грн., що визначено у звіті №02/05-22 від 20 травня 2022 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Положення цієї норми визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, тобто один із подружжя вправі заперечити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз`ясень, даних в п.22, п.23 та п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Досліджені судом докази достовірно вказують на те, що квартира та житловий будинок набуті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу, а тому належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між ними.

Враховуючи, що в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо поділу вказаного майна та погодили, що ОСОБА_1 слід виділити у власність квартиру, а ОСОБА_2 житловий будинок, тому суд обирає саме такий спосіб поділу майна.

З огляду на викладене, в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 просила не стягувати з відповідача на її користь грошову компенсацію за відхилення від рівності часток у майні подружжя, тому з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст.13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, грошова компенсація на користь позивачки за відхилення від рівності часток у майні подружжя з відповідача не стягується.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду про поділ майна на загальну суму 721277,50 грн. (223530 грн. вартість квартири + 439920 грн. вартість житлового будинку + 57827,50 грн. вартість 1/2 частини автомобіля), що становить ціну позову.

Судовий збір за подачу даного позову становить 1% ціни позову, тобто 7212,78 грн. (721277,50 грн. х 1%).

Позивачка просила виділити їй у власність квартиру та стягнути вартість 1/2 частини автомобіля в сумі 57827,50 грн., а всього просила виділити їй майна на суму 281357,50 грн., а тому за свої вимоги сплатила 2813,58 коп. (281357,50 грн. х 1%) судового збору, що становить 1% від вартості майна, яке просила їй виділити.

В подальшому ОСОБА_1 відмовилась від позову в частині стягнення з відповідача вартості 1/2 частини автомобіля в сумі 57827,50 грн. і провадження у цій частині було закрито.

Позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивачки слід було б стягнути 2235,30 грн. (2813,58 грн. 578,28 грн.) сплаченого судового збору без врахування судового збору за 1/2 частину автомобіля, однак враховуючи, що у своїй письмовій заяві від 19 липня 2022 року, адресованій суду, ОСОБА_1 вказала, що відповідач добровільно сплатив на її користь судовий збір в сумі 2813,58 грн., тому підстави для його стягнення в судовому порядку відсутні.

Отже, несплаченим залишився судовий збір в сумі 4399 грн. 20 коп. (7212,78 грн. - 2813,58 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі й на користь ОСОБА_2 виділено житловий будинок вартістю 439920 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 4399 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 25 липня 2022 року.

Суддя: