Справа № 211/1304/22
Провадження № 2-др/211/5/22
05 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Сарат Н.О.,
при секретарі: Зоріній С.М.,
за відсутності сторін по справі:
розглянувши у місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Мотуза Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Мотуз О.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить: ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №211/1304/22 про стягнення з відповідача КП «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.
В обґрунтування заяви вказав наступне, що ОСОБА_1 поніс судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу та витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. 04.02.2022 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Фаворит», відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалась надавати правничу допомогу, а позивач зобов`язався оплачувати її на умовах, визначених договором.
Станом на момент подання позову позивачу було надано правничу допомогу щодо консультацій з правових питань на суму 1500,00 грн., складання позовної заяви на суму 2000,00 грн. складання відповіді на відзив на суму 2000,00 грн., складання заяви про ухвалення додаткового рішення на суму 1000,00 грн. Всього надано правової допомоги на суму 6500,00 грн.
Копія зазначеної заяви з додатками вручена позивачем (представником позивача), відповідачу 14.06.2022 року.
Сторони в судове засідання не викликались.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 09.06.2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено: визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального підприємства «Міський тролейбус» Приходько О.Я. № 120-к від 02 лютого 2022 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. ч. 1-4статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До закінчення судових дебатів представник позивача просив усі судові витрати покласти на відповідача.
Так, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 04 лютого 2022 року укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Фаворит» в особі старшого партнера адвоката Мотуза Олександра Володимировича та додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 04.02.2022 року. Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 09.06.2022, адвокат Мотуз О.В. надавав клієнтові ОСОБА_1 послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 04.02.2022 року, вартість наданих послуги з надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 04.02.2021, укладеним між адвокатом Мотуз О.В. та ОСОБА_1 , становить 6500,00 гривень.
Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано.
Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18.
Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило.
Крім того, за змістом пункту 1 частини 2статті 137 ЦПК України визначена процедура відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною на момент вирішення судом питання про розподіл судових витрат, чи тільки має бути сплачено.
Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, які має сплатити позивач у заявленому розмірі, як зокрема, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 6500,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6500,00 гривень та судовий збір в сумі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст.258, 259,270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мотуза Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: Н. О. Сарат