Справа № 344/1282/22
Провадження № 2/344/1709/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з Маланій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника (надалі також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» (надалі також «Відповідач», «ПрАТ СК «Галицька»), треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 , про стягнення з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 79 384,00 грн., 44 159,23 грн. пені, 6577,00 грн. трьох відсотків річних та 13 218,95 грн. інфляційних втрат, а всього 143 339,18 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності громадянина ОСОБА_2 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний чоловіку Позивача автомобіль отримав механічні пошкодження, не виконано вимоги законодавства про страхування та не виплачено на користь Позивача суму страхового відшкодування у розмірі 79 384,00 грн.

Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідачем Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Галицька», явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечено, про причини неявки суду не сповіщено, про дату та час судових засідань товариство повідомлялося належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові конверти, які направлявся на юридичну адресу Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання» та «за відсутністю адресата».

На адресу суду Відзиву на позов від Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» не надходило.

Треті особи Моторне (транспортне) страхове бюро України та ОСОБА_2 , явку уповноважених представників до суду не забезпечили, про дату та час судових засідань повідомлялися належним чином. Письмових пояснень по суті позову від третіх осіб до суду не надходило.

Оскільки Відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається зі змісту постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2019 року у справі №338/11/19, залишеної без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року:

«22 грудня 2018 року о 21 год. 50 хв. на автодорозі «Богородчани-Гута» км 21+500 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

… в діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зокрема, ОСОБА_2 не виконав вимог п.13.1. ПДР, який зобов`язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Відеозапис з реєстратора, оглянутий в судовому засіданні, чітко вказує на те, що водій автомобіля «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 під час зустрічного роз"їзду з автомобілем ВАЗ 21093 під керування ОСОБА_2 займав крайнє праве положення на проїжджій частині дороги. Крім того, суд враховує пояснення ОСОБА_2 про те, що йому була відома схема організації дорожнього руху на даній ділянці дороги і наявність знаку 2.5 «Перевага зустрічного руху» зі сторони с.Раковець. Вказані обставини зобов`язували ОСОБА_2 переконатися у тому, що в`їзд на вузьку ділянку дороги не утруднить зустрічний рух».

Відтак, постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2019 року у справі №338/11/19, залишеною без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як встановлено судом, на момент вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , було застраховано в ПрАТ СК «Галицька» (Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/5163685 (а.с. 18).

ОСОБА_3 повідомив ПрАТ СК «Галицька» про страховий випадок письмовим повідомленням, що не заперечується учасниками справи, а також подав до ПАТ СК «Галицька» заяву про страхове відшкодування

Згідно наявного в матеріалах справи Висновку №111 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 14.08.2019 року (а.с.39-47):

п. 3. Вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 приймається в розмірі, що дорівнює його ринковій вартості на час дослідження і складає 89 884,00 грн.

Згідно Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №378 від 31.10.2020 року (дата оцінки 31.12.2018) (а.с.54-64) вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 на дату оцінки складає 18 905,91 грн.

Доказів, які б спростовували дійсність та обґрунтованість вказаних розрахунків вартості матеріального збитку Позивача (суми страхового відшкодування), Суду з боку Відповідача не надано.

Таким чином, розмір шкоди за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 складає 71 478,09 грн. (ринкова вартість з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ у 89 884,00 грн. вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ у 18 905,91 грн. = 71 478,09 грн.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадкоємцем померлого є його дружина ОСОБА_1 (Позивач по справі), якій державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на садкове майно:

сума страхового відшкодування шкоди по справі №62252 за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 71 478,09 грн. (а.с.70).

Відтак, Позивач, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 (потерпілий у ДТП у спірних правовідносинах), звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Як зазначено в позовній заяві, станом на час розгляду справи Відповідачем не виплачено на користь Позивача, як спадкоємця ОСОБА_3 , за заявою її чоловіка суми страхового відшкодування.

Не було виплаченого такого відшкодування і за життя ОСОБА_3 .

Вказану обставину не спростовано належними засобами доказування з боку Відповідача, не надано відповідних доказів на спростування цього.

Разом з тим, Судом встановлено, що 09 лютого 2021 року згідно Наказу №3.1/820 від 08.02.2021 року МТСБУ на рахунок ОСОБА_1 здійснено безготівкове зарахування частини суми страхового відшкодування шкоди за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 13 000,00 грн.

Таким чином, невиплачена сума страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 становить 71 478,09 грн. 13 000,00 грн. = 58 478,09 грн.

У зв`язку з викладеним, Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом.

Так, частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Так, відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно з пунктом 34.1. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку, та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, за змістом законодавства про страхування настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Таким чином, в межах суми страхового відшкодування Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача суму страхового відшкодування у 58 478,09 грн. (різницю між вартістю транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу до ДТП та після ДТП, а також з вирахуванням 13 000,00 грн., як частини суми страхового відшкодування, відшкодованого Позивачу з боку МТСБУ).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження заперечень Відповідача щодо здійснення на користь Позивача суми страхового відшкодування, або наявність передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

За таких обставин, Суд вважає обґрунтованою та підставною позовну вимогу про стягнення з Відповідача на користь Позивача невиплаченої суми страхового відшкодування.

Відтак, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 58 478,09 грн., а тому в цій частині позовних вимог щодо суми страхового відшкодування позов підлягає задоволенню.

В той же час, представником Позивача пред`явлено до відшкодування вимогу про стягнення суми страхового відшкодування у 79 384,00 грн., однак саме такий розмір страхового відшкодування є не обґрунтований.

Суд наголошує, що Позивач є спадкоємцем свого померлого чоловіка (який бувв потерпілим у ДТП), і сума страхового відшкодування, яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , становить 71 478,09 грн., що підтверджується виданим державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. на ім`я ОСОБА_1 Свідоцтвом про право на спадщину за законом на садкове майно:

сума страхового відшкодування шкоди по справі №62252 за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 71 478,09 грн. (а.с.70).

При цьому, 09 лютого 2021 року МТСБУ на рахунок ОСОБА_1 здійснено безготівкове зарахування частини суми страхового відшкодування шкоди за пошкоджений транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 13 000,00 грн., що самостійно зазначено та визнається представником Позивача у позовній заяві.

Таким чином, станом на час розгляду справи сума страхового відшкодування за транспортний засіб «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_2 становить 58 478,09 грн., і саме вказана сума підлягає відшкодуванню.

В задоволенні решти позовної вимоги про стягнення суми страхового відшкодування слід відмовити.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Представником Позивача в позовній заяві проведено розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до яких загальний розмір пені з розрахунку кількості днів прострочень у відповідних періодах заборгованості, виходячи з розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, становить загалом 44159,23 грн., 3 % річних становить 6577,00 грн., розмір інфляційних втрат 13218,95 грн.

Разом з тим, у вказаних розрахунках представником Позивача використано показник суми боргу у розмірі 79 384,00 грн., тоді коли він повинен становити 71 478,09 грн.

Відтак, Судом здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до яких загальний розмір пені з розрахунку кількості днів прострочень у відповідних періодах заборгованості, виходячи з розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, становить загалом 39 761,42 грн., 3 % річних становить 5 922,00 грн., розмір інфляційних втрат 12402,75 грн.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування вірність проведених вищевказаних розрахунків.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних, є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання.

Виплата страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням, тому за прострочення такої виплати страховик має відшкодувати застрахованій особі матеріальні втрати від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати застрахованій особі.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 26 червня 2018 року у справі № 607/1373/16-ц (http://reyestr.court.gov.ua/Review/75042432).

За таких обставин, з Відповідача на користь Позивача також підлягає стягненню сума пені у 39 761,42 грн., 3 % річних у 5 922,00 грн., інфляційних втрат у 12402,75 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з Відповідача на користь Позивача слід стягнути пропорційну до задоволених позовних вимог суму сплаченого судового збору в розмірі 1 165,65 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 6, 12, 20, 22, 29, 34, 35, 36,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 625, 979, 988, 1166 ЦК України керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 141, 247, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних, задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 (як спадкоємця ОСОБА_3 1963 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суму страхового відшкодування в розмірі 58 478,09 грн., суму пені за прострочення виплати страхового відшкодування у 39 761,42 грн., 3 % річних у 5 922,00 грн., інфляційних втрат у 12402,75 грн., а загалом 116 564,26 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору в сумі 1 165,65 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2022 року.

Суддя Домбровська Г.В.