Справа №345/1695/22
Провадження № 2/345/664/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою одружились 21.07.1999 року, шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №269. Від спільного проживання сторін в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час повнолітня та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку із чим у них часто виникали непорозуміння та сварки. З листопада 2021 року сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Сім`я розпалась, на даний час шлюб носить формальний характер. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить шлюб розірвати, а також дочку ОСОБА_4 залишити проживати разом з ним.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 05.07.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка подала до суду заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Також не заперечує щодо залишення проживання дочки ОСОБА_4 разом із позивачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 21.07.1999 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №269, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Від спільного проживання сторін у шлюбі народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення судом обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 Сімейного кодексу України і суперечить його інтересам.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Вирішуючи вимоги позивача про залишення малолітньої дочки проживати з ним, суд враховує, що між батьками відсутній спір щодо місця проживання дитини, відповідач з вимогами про визначення місця проживання дитини разом з нею до суду не зверталася. Зазначаючи у резолютивній частині рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з батьком, суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.

Отже, позов слід задоволити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21.07.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №269 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити « ОСОБА_2 ».

Дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 06.07.2022 року.

Суддя