Ухвала

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 357/9177/18

провадження № 61-4507св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в складі колегії суддів: Фінагєєва В. О., Кашперської Т. Ц., Верланова С. М.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Свобода») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ «Агрокомплекс «Узин»), державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. (далі - державний реєстратор Мироненко Ю. О.) про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про реєстрацію речового права на нерухоме майно, припинення права оренди.

В обґрунтування позову ТОВ «Олійникова Свобода» зазначило, що відповідно до договору оренди землі від 10 березня 2016 року б/н в оренді товариства перебувала належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 2,4 га з кадастровим номером :01:007:0031, яка знаходиться у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Строк оренди становить 7 років. Державна реєстрація права оренди за ТОВ «Олійникова Слобода» проведена державним реєстратором Малькевич Л. В. на підставі рішення від 29 квітня 2016 року. Проте, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що орендована товариством земельна ділянка передана в оренду іншій особі - ТОВ Агрокомплекс «Узин», про що укладений договір оренди землі від 05 березня 2018 року б/н, право оренди за якими зареєстроване відповідно до рішення державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. від 15 березня 2018 року.

Позивач зазначає, що такі дії ОСОБА_1 суперечать частині першій статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту «б» частини першої статті 95 Земельного кодексу України, статтям 13, 24, 25, 31 Закону України «Про оренду землі» та умовам договору оренди землі від 10 березня 2016 року.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Олійникова Слобода», з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати недійсним договір оренди землі від 05 березня 2018 року б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером :01:007:0031; скасувати рішення державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40128105 від 15 березня 2018 року та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,4 га з кадастровим номером :01:007:0031, яке виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2021 року у складі судді Дубановської І. Д. позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 727/5 рішення державного реєстратора від 25 квітня 2016 року № 143743193 про реєстрацію права оренди за позивачем скасовано як таке, що було здійснено з порушенням вимог чинного законодавства. Тому будь-яких порушень закону при укладенні договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2018 року судом не встановлено, у зв`язку із чим підстав визнавати його недійсним немає.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено у апеляційному порядку ТОВ «Олійникова Слобода».

Під час перегляду справи у апеляційному порядку ТОВ «Олійникова Слобода» заявило клопотання про зупинення апеляційного провадження у цій справі до закінчення Верховним Судом касаційного провадження у справі № 357/9440/20.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року провадження у справі зупинено до розгляду Верховним Судом справи № 357/9440/20 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалюючи рішення в цій справі про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із скасування Міністерством юстиції України запису про інше речове право від 25 квітня 2016 року за № 143743193 ТОВ «Олійникова Слобода».

Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 357/9440/20 визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 727/5. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року зупинено дію вказаної постанови до закінчення касаційного провадження.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги про скасування договору оренди землі, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» позивач пов`язує саме з винесенням Міністерством юстиції України наказу 15 березня 2018 року № 727/5, то чинність вказаного наказу має важливе значення для вирішення даної справи.

За таких обставин, розгляд даної справи неможливий до розгляду Верховним Судом справи № 357/9440/20 за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 357/9440/20.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

23 травня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в указаній справі, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та справу передати для продовження розгляду до апеляційного суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, зокрема частину третю статті 210 ЦПК України щодо підстав для зупинення апеляційного провадження та стадії розгляду справи по суті.

На момент постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд не мав правових підстав для зупинення провадження в справі на підставі частини шостої статті 251 ЦПК України, оскільки зупинення апеляційного провадження на стадії розгляду справи можливо лише з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 251 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини справи, помилково встановлено доведеність неможливості подальшого розгляду справи, чим порушено пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України.

Враховуючи те, що на момент звернення до суду у 2018 року із відповідним позовом по даній справі позивачу достеменно було відомо про наявність Наказу Міністерства юстиції України № 727/5, більше того, у зв`язку з наявністю спору щодо такого наказу ще у травні 2018 році, позивач визнав, що вказаний Наказ не є перешкодою для вирішення спірних правовідносин у даній справі, а тому подальше подання (через майже три роки) клопотання про зупинення провадження є зловживанням процесуальними правами, і такі дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції порушено процесуальні норми статті 367 ЦПК України, відповідно до якої в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Провадження у суді касаційної інстанції

07 червня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подачу відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про реєстрацію речового права на нерухоме майно та припинення права оренди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська