_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7421/22
Провадження № 2-п/947/36/22
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

20.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гареєв Євген Шамілійович звернувся до суду з заявою, в якій просить суд : скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/31243/19 від 23 травня 2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач повністю погоджується з висновками суду у резолютивній частині рішення щодо відмови у позові, однак, вважає, що мотивувальна частина рішення є недостатньою.

Крім того, вказує, що про існування справи вона не знала, повістку та інші матеріали справи не отримувала з поважних причин.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_3 до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/7421/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів було відмовити в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялась шляхом направлення поштової кореспонденції суду (судової повістки-повідомлення), проте поштове повідомлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 52).

Разом з тим, відповідач процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву по справі не скористалась та в судове засідання призначене на 23 травня 2022 року о 11 год. 00 хв., в не з`явилась.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як встановлено, поштова кореспонденція відповідачу направлялася за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема і в своїй заяві про перегляд заочного рішення заявниця вказує зазначену адресу.

Отже, суд дійшов до висновку, що в розумінні вимог ст. 128 ЦПК України, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явилась до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, що відповідало положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

З вказаного можливо зробити висновок, що поважність причин неявки відповідача в судові засідання не доведена, так як і не були надані докази, які мали б істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів, а наведені підстави для скасування заочного рішення суду заявницею зводяться по суті до переоцінки у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при ухваленні рішення були з`ясовані усі обставини справи і відповідні їм правовідносини, судом не встановлено обставин, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду, а тому у суду відсутні підстави, визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, він має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.