ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4198/22 Справа № 176/72/22 Головуючий у першій інстанції: Крамар О.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. Вказує, що з 21 листопада 1998 року він працював на шахті «Смолінська» Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного учня з повним робочим днем у підземних умовах. З 25 січня 1999 року позивача переведено на тому ж підприємстві на посаду підземного роздавача вибухових матеріалів, зайнятого повний робочий день у підземних умовах по п`ятому розряду. 30 жовтня 2010 року позивача звільнено з роботи у зв`язку з переведенням до Олександрійського державного воєнізованого гірничорятувального загону. 25 липня 2011 року позивач прийнятий на шахту «Смолінська ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаду роздавача вибухових матеріалів підземної дільниці шахти по п`ятому розряду. 01 серпня 2019 року позивача звільнено. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 31 жовтня 2019 року, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: радикулопатія попереко-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузій міжхребцевих дисків С4-С5, С6-С7, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, перефиричним нейросудинним синдроом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеню), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня) - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня. П.17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу, тривалий термін роботи у шкідливих та небезпечних умовах праці на Смоленській шахті ДП «СхідГЗК». Згідно п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: робоча поза (% від зміни) незручна та фіксована 26,4 при нормі до 25; нахили корпусу (вимушені, більше 30°) кількість за зміну до 159 при нормі до 100; запиленість повітря робочої зони (кремнію діоксид): до 2,3 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3. Згідно довідки МСЕК від 04 грудня 2019 року серії 12ААБ №565839 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% у зв`язку з професійним захворюванням та встановлено третю групу інвалідності. Згідно довідки МСЕК від 01 грудня 2020 року серії 12ААБ №568912 позивачу повторно безтерміново встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням та визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності у відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я у розмірі 360000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання грошові кошти у розмірі 60000,00 грн. з урахуванням податків з доходів фізичних осіб. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині визначеного розміру відшкодування моральної шкоди, шляхом збільшення з 60000,00 до 360000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від представника ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 , працював на ДП «СхідГЗК»: в період з 21.11.1998 року по 25.01.1999 року на посаді підземного учня з повним робочим днем у підземних умовах; з 25.01.1999 року по 30.10.2010 року на посаді підземного роздавача вибухових матеріалів, зайнятого повний робочий день у підземних умовах по п`ятому розряду; з 25.07.2011 року по 01.08.2019 року на посаді роздавача вибухових матеріалів підземної дільниці шахти по п`ятому розряду, що підтверджується копією трудової книжки, заведеної на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 8-10).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2019 року, професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу, тривалий термін роботи у шкідливих та небезпечних умовах праці на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» (а.с.11-12).

Згідно з п.14 акту Форми П-4 ОСОБА_1 встановлений діагноз: «радикулопатія попереко-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузії міжхребцевих дисків С4-С5, С6-С7, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопатковогоперіартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічне обстуктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня.

Відповідно до п.18 акту Форми П-4, причинами виникнення хронічного професійного захворювання позивача є: робоча поза (% від зміни) незручна та фіксована 26,4 при нормі до 25; нахили корпусу (вимушені, більше 30°) кількості за зміну до 159 при нормі 100; запиленість повітря робочої зони (кремнію діоксид): до 2,3 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ №565839 від 04.12.2019 року при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 28.11.2019 року через професійне захворювання. Інвалідність встановлена строком до 01.01.2021 року (а.с. 14).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №012332 від 04.12.2019 року ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 28.11.2019 року, дата переогляду 01.01.2021 року (а.с. 14).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ №568912 від 01.12.2020 року при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01.01.2021 року через професійне захворювання. Інвалідність встановлена безтерміново (а.с.15).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №085904 від 01.12.2020 року ОСОБА_1 при повторному огляді визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% безтерміново (а.с.15).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «КОЛ Кіровоградської обласної ради» від 14.06.2019 року ОСОБА_1 встановлено діагноз: Хронічний бронхіт, фаза загострення. Помірний пневмофіброз. Емфізема легень. ЛН І. Двобічний плечолопатковий періартроз. Остеоартроз ліктьових та колінних суглобів І ст. ФПС І-ІІ ст. Остеохондроз шийного та попереково-крижового відділів хребта, ускладнений протрузіями МХД на рівнях С4-С5, С6-С7. Больовий синдром з м`язово-тонічними проявами. Гіпертонічна хвороба І ст., ст.ІІ, ризик 2. СН І. ФК ІІ. (а.с.16-17).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснення, що відповідно до статті 237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач зазнав ушкоджень здоров`я, пов`язаних з виконанням ним трудових обов`язків в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача,у зв`язку з чим відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ №565839 від 04.12.2019 року та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №012332 від 04.12.2019 при первинному огляді позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, з переоглядом 01.01.2021 року; відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ №568912 від 01.12.2020 року та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №085904 від 01.12.2020 року ОСОБА_1 встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково; враховуючи тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку з ушкодженням здоров`я, - суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яка спричинена втратою здоров`я, отриманням професійного захворювання під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Однак, при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 60000,0 грн. судом першої інстанції у повній міні не враховано ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Колегія приймає до уваги, що позивачу безстроково встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності, що свідчить про суттєві обмеження можливостей позивача у реалізації його професійних здібностей, навичок. Крім того, характер ушкодження здоровя позивача свідчить про перенесення останнім фізичного болю, необхідність вживати заходів на підтримання здоровя та витрачати додаткові зусилля для організації свого життя.

Колегія також приймає до уваги, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з 60000,0 грн. на 100000,0 грн.

Проте, доводи апеляційної скарги про залишення судом першої інстанції поза увагою, що моральна шкода мала бути стягнута на користь позивача без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що стягнута з відповідача на користь позивача сума моральної шкоди повинна бути стягнута з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України, оскільки станом на 01 січня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становить 6500,00 грн., а сума стягнутої моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (6500*4=26000,00 грн.).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року в частині розміру стягнутої з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди - змінити з 60000,00 грн. на 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без мін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова