Справа № 681/58/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

встановив:

В січні місяці 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на користь Банку 7162 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором та 2481 грн. витрат за оплату судового збору.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що ОСОБА_3 (мати відповідачів) згідно кредитного договору б/н від 05 травня 2011 року отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак 19 вересня 2018 року вона померла, тому заборгованість по кредиту, яка утворилася на день смерті позичальника, підлягає стягненню з його спадкоємців у відповідності до положень ст.1282 ЦК України.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В установлений судом строк ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подали.

13 липня 2022 року ухвалою суду призначено судовий розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 27 липня 2022 року о 09:00 годині з участю сторін, а виклик відповідачів здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, заяв чи клопотань від них про розгляд справи без їхньої участі, або перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 05 травня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_3 померла.

02 липня 2021 року Банком направлено до Полонської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій він просив повідомити про спадкоємців померлого Боржника, та як вбачається з наданої відповіді від 23.07.2021 року спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи № 129/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , а також довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок про реєстрація місця проживання № 13-11/209 від 03.02.2022 року та № 13-11/2013 від 04.02.2022 року на час смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 з 13.11.2003 року та ОСОБА_1 з 01.08.2000 року по теперішній час.

Дослідивши спадкову справу №129/2021, яка заведена на підставі претензії кредитора, встановлено що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталися.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Аналогічний висновок викладено у пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

По справі доведено, що відповідачі є спадкоємцями за законом першої черги, як діти.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Так, статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Таким чином спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину набуває прав володіння, користування на спадкове майно, а з моменту оформлення успадкованого права власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку набуває і право розпорядження ним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року № 676/1958/16-ц.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 05.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відповідних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зобов`язання належним чином не виконувала у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 7162,34 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, однак, у зв`язку із попереднім порушенням нею кредитних зобов`язань, станом на вказану дату в неї утворилась заборгованість в загальній сумі 7162,34 грн.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживали разом із нею на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї.

На підставі ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачами є особи, які мали безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушили, не визнали або оспорили його права, свободи чи інтереси.

Наведене вище є підставою для задоволення позову, а саме про стягнення всієї суми заборгованості із відповідачів.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2481 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 268, ст.ст.273-275, 279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05 травня 2011 року, що становить 7162 (сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 34 коп. - заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1240 (тисячу двісті сорок) грн. 50 коп. з кожного.

Відповідачами може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачами не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.08.2022 року.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ -14360570, що знаходиться в м. Києві, вул. Грушевського, 1д, поштовий індекс 01001.

Відповідач1 ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач2 ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий