Справа № 307/1388/20
Провадження № 2/307/969/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень селищної ради, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень селищної ради, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно. В позовній заяві зазначив, що на підставі договору від 30.06.2009 року Буштинська селищна рада надала у строкове платне користування (оренду) підприємцю ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1,3277 га, кадастровий номер - :02:003:0041, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для підприємницької діяльності (обслуговування майнового комплексу). Договір укладений на 6 років та зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» за №009 від 21.10.2009 року. Згідно п.40 Договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. На вказаній земельній ділянці з кадастровим номером - :02:003:0041 розташоване нерухоме майно будівля, яка належала ОСОБА_3 . Згідно з класифікацією видів цільового призначення земель, земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0041 було присвоєно код цільового призначення 03.14 «Для розміщення та постійної діяльності органів і підрозділів ДСНС», що відносило її до земель господарської забудови. 27 травня 2011 року рішенням №234 Буштинська селищна рада вирішила розірвати з підприємцем ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за №09 від 21.10.2009 року. Цим же рішенням запропоновано підприємцю ОСОБА_3 надати згоду на розірвання договору оренди, а у разі відсутності такої згоди, звернутися з позовом в Господарський суд Закарпатської області. За зверненням позивача Буштинська селищна рада не надала документів, у яких би було сформульоване волевиявлення підприємця ОСОБА_3 на розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0041. Так само, не було розірвано договір оренди земельної ділянки на підставі судового рішення. Пункти 33 та 34 договору оренди унормували можливість розірвання договору або за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. При цьому в силу умов п.7 договору оренди допускалося продовження його дії на новий строк. З 2015 року на підставі домовленості з дійсним на той час орендарем земельної ділянки ОСОБА_3 він почав користуватися частиною земельної ділянки, площею близько 0,8 га., що перебувала в оренді ОСОБА_3 . Діючи у межах домовленості з ОСОБА_3 у 2016 році він засадив частину земельної ділянки багаторічними саджанцями малини, які мав намір вирощувати та отримувати плоди протягом технологічного циклу вирощування, що складає 12 років. З дозволу та відома орендаря ОСОБА_3 ним була оброблена частина земельної ділянки та із-за кордону придбані саджанці малини вартістю 35000 Євро, які були насаджені на ділянці. В подальшому, з відповідей Буштинської селищної ради йому стало відомо, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0041 з підприємцем ОСОБА_3 припинився. Згідно рішення Буштинської селищної ради від 19 лютого 2016 року за №109 вирішено надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,3277 га в АДРЕСА_1 , з подальшою безоплатною передачею йому у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із зміною цільового призначення. 19 лютого 2016 року рішенням №119 Буштинська селищна рада вирішила розробити детальний план території частини АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки по АДРЕСА_1 , відведеної для ведення особистого селянського господарства. Фінансування робіт з розроблення детального плану в межах земельної ділянки в АДРЕСА_1 , було доручено ОСОБА_3 . 8 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Буштинської селищної ради із заявою, в якій заявив про відмову від земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, на користь ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю в ОСОБА_3 будь-яких прав на вказану земельну ділянку, його заяву про відмову від такої на користь ОСОБА_2 слід розцінювати як фактичну відмову від реалізації прав, наданих ОСОБА_3 рішеннями Буштинської селищної ради від 19.02.2016 року за №109 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та від 19.02.2016 року за №119 про розроблення детального плану території. 3 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою в Буштинську селищну раду про надання дозволу на поділ земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0041, на ділянки площею 0,3525га та 0,9752 га. Також, 3 серпня 2018 року, ОСОБА_2 звернувся із заявою в Буштинську селищну раду про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , площею 0,9752 га з метою передачі її у власність. 14 вересня 2018 року рішенням №1074 Буштинська селищна рада надала дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої змінюється для ведення особистого селянського господарства з подальшою безоплатною передачею йому у приватну власність. Також, було зобов`язано ОСОБА_2 замовити виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства. На момент прийняття Буштинською селищною радою рішення №1074 в АДРЕСА_1 , знаходилася належна територіальній громаді земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0041, площею 1,3277 га. як єдиний цілісний та не поділений у встановленому порядку об`єкт речового права з визначеним цільовим призначенням за кодом Класифікатора 03.14 «Для розміщення та постійної діяльності органів і підрозділів ДСНС». Всупереч ч.1 ст.20 ЗК України Буштинською селищною радою не приймалося рішення про віднесення земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0041, з кодом класифікації 03.14 до земель сільськогосподарського призначення з кодом 01.03 «для ведення особистого селянського господарства». За умови наявності такого рішення відповідач повинен був замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку із зміною цільового призначення. Всупереч встановленому порядку відповідач Буштинська селищна рада прийняв протиправне рішення №1074 від 14.09.2018 року, яким надав дозвіл та доручив замовлення виготовлення проекту землеустрою, пов`язаного із зміною цільового призначення комунальної землі фізичній особі ОСОБА_2 за його заявою в порядку відведення. Відсутність документації із землеустрою про віднесення землі в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, до сільськогосподарських земель з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства унеможливлювало задоволення заяви ОСОБА_2 від 03.08.2018 року та прийняття Буштинською селищною радою рішення №1074 від 14.09.2018 року. Лише 4 жовтня 2019 року Буштинською селищною радою прийнято рішення №1421, яким затверджено детальний план території в АДРЕСА_1 , який розроблений з метою зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства частини АДРЕСА_1 , площею 0,9752 га. відповідачем ОСОБА_2 . Тобто, рішення Буштинської селищної ради №1074 від 14.09.2018 року прийнято також з порушенням ч.5 ст.20 ЗК України та не відповідало вимогам містобудівної документації та документації із землеустрою. Заява ОСОБА_2 від 03.08.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , за якою Буштинська селищна рада протиправно прийняла рішення №1074 від 14.09.2018 року задоволенню не підлягала. Крім того, надання Буштинською селищною радою за рішенням №1074 від 14.09.2018 року ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неправильною формою організації землеустрою та суперечить змісту ч.1 ст.50 ЗУ «Про землеустрій», оскільки така форма землевпорядної документації складається у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Земельна ділянка в АДРЕСА_1 , площею 1,3277 га, кадастровий номер :02:003:0041, існувала як сформований об`єкт речового права комунальної власності, а тому передача у власність частини такої ділянки не підлягала за процедурою формуванню нової земельної ділянки шляхом виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, на момент прийняття відповідачем рішення №1074 від 14.09.2018 року не існувало. Згідно рішення Буштинської селищної ради від 14 вересня 2018 року за №1075 на підставі розгляду заяви ОСОБА_2 вирішено поділити земельну ділянку комунальної власності Буштинської селищної ради, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, на дві окремі земельні ділянки, площею 0,9752 га. та площею 0,3525 га. В результаті поділу було утворено дві земельні ділянки - площею 0,9752 га., кадастровий номер - :02:003:0483 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,3525 га. кадастровий номер - :02:003:0482 з цільовим призначенням 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель, громадської забудови. Згідно рішення Буштинської селищної ради від 13 грудня 2019 року за №1487 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0483 та за цим же рішенням вказана земельна ділянка передана ОСОБА_2 у власність. Вказане рішення також є протиправним, оскільки ґрунтується на прийнятих з порушенням закону рішеннях Буштинської селищної ради №1074 від 14.09.2018 року та №1075 від 14.09.2018 року, У зв`язку з наявністю на земельній ділянці його майна 13 червня 2019 року він звернувся в Буштинську селищну раду із заявою про надання йому у власність або оренду земельну ділянку, кадастровий номер - :02:003:0483, однак рішенням Буштинської селищної ради №1535 від 13.12.2019 року у задоволенні цієї заяви йому було відмовлено. Це рішення ним оскаржено в порядку адміністративного судочинства. Заява про надання йому у власність чи оренду земельної ділянки була ним подана 13.06.2019 року до прийняття відповідачем Буштинською селищною радою 13.12.2019 року рішення №1487 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0483. При цьому він офіційно повідомляв селищного голову та депутатський корпус, що його інтерес до вказаної земельної ділянки обумовлений наявністю на ній його майна - багаторічних насаджень малини. Буштинська селищна рада прийняла рішення №1487 від 13.12.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0483 та передачу у власність її ОСОБА_2 , однак земельна ділянка, сформована як об`єкт речового права, підлягала передачі у власність на умовах аукціону. Отже, за наявності декількох претендентів, про що Буштинська селищна рада була обізнана до прийняття рішення №1487 від 13.12.2019 року, така земельна ділянка відповідно до вимог ст..ст.127, 128 ЗК України підлягала відчуженню на конкурсних засадах (земельних торгів). Позивач зазначив, що Буштинська селищна рада при прийнятті рішень №1074 від 14.09.2018 року та №1487 від 13.12.2019 року діяла всупереч встановленого законом порядку. З відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав йому стало відомо, що на підставі рішення Буштинської селищної ради №1487 від 13.12.2019 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:0483. Визнання недійсним правовстановлюючого документа є також підставою для припинення речового права, зареєстрованого на підставі такого документа. Також позивачем у заяві про зміну (доповнення) підстав позову (Т.1 а.с.110-112) зазначено, що додатковими підставами протиправності та скасування рішення для Буштинської селищної ради №1074 від 14.09.2018 року є той факт, що вказане рішення не могло бути прийняте, так як на момент прийняття вказаного рішення такого об`єкта як земельна ділянка, площею 0,9752 га в АДРЕСА_1 , ще не існувало, і він виник тільки після поділу земельної ділянки, площею 1,3277 га. на підставі рішення Буштинської селищної ради №1075 від 14.09.2018 року. Крім того, заява ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не підлягала до задоволення, оскільки не відповідала вимогам п.6 ст.118 ЗК України, так як до неї не було додано графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, схеми землеустрою. Також зазначив, що додатковою підставою протиправності та скасування рішення 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради №1487 від 13.12.2019 року є той факт, що на даній сесії питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0483, площею 0,9752 га., в АДРЕСА_1 , не розглядалося. Дана обставина підтверджується рішенням 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради №1535 від 13.12.2019 року, яким йому відмовлено у наданні у приватну власність чи оренду земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0483, площею 0,9752 га., в АДРЕСА_1 , так як рішенням сесії Буштинської селищної ради на вказану земельну ділянку надано дозвіл іншому користувачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею у власність. Якби на сесії вже було б затверджено проект землеустрою ОСОБА_2 та надано йому у власність земельну ділянку, то відповідач Буштинська селищна рада вказала б підставою відмови саме цей факт.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради №1074 від 14.09.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визнати протиправним та скасувати рішення Буштинської селищної ради №1487 від 13.12.2019 року про надання ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0483, площею 0,9752 га., в АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Буштинської селищної ради надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем до позовної заяви не надано належних доказів, що на частині земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0483, знаходяться належні позивачу насадження кущів малини, не надано доказів щодо вартості придбання позивачем кущів малини на суму 35000 євро. Позовна заява не містить доказів щодо того, що ОСОБА_1 мав намір одержати відповідну земельну ділянку у власність та звертався до Буштинської селищної ради про дозвіл на розробку проекту землеустрою, передбаченого ст.118 ЗК України. Тобто позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу не вчиняв жодних дій з метою реалізації свого наміру отримати спірну земельну у власність чи користування, а з 13.12.2019 року протиправно використовує земельну ділянку, яка належить іншій фізичній особі. Позивачем ОСОБА_1 не доведено фактів порушення його прав жодним з оскаржуваних рішень Буштинської селищної ради. Більш того, позивачем визнано, що він не був безпосереднім учасником правовідносин, за наслідками яких прийняті спірні рішення. Приймаючи оскаржувані рішення Буштинська селищна рада діяла в межах повноважень та способи, визначені чинним законодавством. Просить в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.100-106).

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Буштинської селищної ради Попова Г.М. в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.06.2009 року Буштинська селищна рада надала у строкове платне користування (оренду) підприємцю ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1,3277 га, кадастровий номер - :02:003:0041, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для підприємницької діяльності (обслуговування майнового комплексу), договір укладений на 6 років та зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» за №009 від 21.10.2009 року (Т.1 а.с.17-22).

Рішенням Буштинської селищної ради від 27 травня 2011 року за №234 вказаний договір оренди з підприємцем ОСОБА_3 було розірвано (Т.1 а.с.25).

Згідно рішення Буштинської селищної ради від 19 лютого 2016 року за №109 дано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,3277 га. в АДРЕСА_1 , з подальшою передачею йому у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із зміною цільового призначення (Т.1 а.с.26).

Рішенням Буштинської селищної ради від 19 лютого 2016 року за №119 вирішено розробити детальний план території частини АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки по АДРЕСА_1 , відведеної для ведення особистого селянського господарства, фінансування робіт з розроблення детального плану в межах земельної ділянки в АДРЕСА_1 , було доручено ОСОБА_3 (Т.1 а.с.27).

8 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Буштинської селищної ради із заявою, в якій заявив про відмову від земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, на користь ОСОБА_2 (Т.1 а.с.30).

3 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявами в Буштинську селищну раду про надання дозволу на поділ земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0041, на ділянки, площею 0,3525га та 0,9752 га. та про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , площею 0,9752 га з метою передачі її у власність (Т.1 а.с.28, 29).

Згідно рішення Буштинської селищної ради від 14 вересня 2018 року за №1074 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої змінюється для ведення особистого селянського господарства з подальшою безоплатною передачею йому у приватну власність, зобов`язано ОСОБА_2 замовити виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства (Т.1 а.с.31).

Згідно рішення Буштинської селищної ради від 14 вересня 2018 року за №1075 на підставі розгляду заяви ОСОБА_2 вирішено поділити земельну ділянку комунальної власності Буштинської селищної ради, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0041, на дві окремі земельні ділянки, площею 0,9752 га. та площею 0,3525 га. (Т.1 а.с.32).

Рішенням Буштинської селищної ради від 4 жовтня 2019 року за №1421 затверджено детальний план території в АДРЕСА_1 , який розроблений з метою зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства частини АДРЕСА_1 , площею 0,9752 га ОСОБА_2 (Т.1 а.с.33).

Згідно рішення Буштинської селищної ради від 13 грудня 2019 року за №1487 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0483 та цим же рішенням вказана земельна ділянка передана ОСОБА_2 у власність (Т.1 а.с.34).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2020 року за №208394963власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0483, в цілій частині зазначений ОСОБА_2 (Т.1 а.с.42-43). 13 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Буштинську селищну раду із заявою про надання йому у власність або оренду земельну ділянку, кадастровий номер - :02:003:0483, терміном на 15 років, в якій зазначив, що на частині вказаної земельної ділянки ним засаджено близько 0,8 га саджанцями малини (Т.1 а.с.35).

Рішенням Буштинської селищної ради від 13.12.2019 року за №1535 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання йому у власність або оренду земельну ділянку, кадастровий номер - :02:003:0483, було відмовлено (Т.1 а.с.115).

Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 26 травня 2020 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. в реєстрі за №3397 ОСОБА_2 продав ОСОБА_6 земельну ділянку, кадастровий номер - :02:003:0483 (Т.1 а.с.138).

З протоколу 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради від 13 грудня 2019 року вбачається, що на даній сесії було також прийнято рішення №1487, яким надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , а також рішення №1535 про відмову ОСОБА_1 про надання йому у власність або оренду земельну ділянку, кадастровий номер - :02:003:0483, (Т.1 а.с.152-177).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 13 грудня 2019 року він був присутній як представник ОСОБА_1 на засіданні 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради. На даній сесії розглядалося Також заява ОСОБА_1 про надання йому у власність або оренду спірної земельної ділянки, площею 0,9752 га. в смт. Буштино та ОСОБА_1 рішенням ради було відмовлено у наданні цієї земельної ділянки, так як вже було прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цієї земельної ділянки іншій особі. На даній сесій також був присутній ОСОБА_2 та на засіданні даної сесії він не чув, щоб вирішувалося питання щодо надання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 386 ЦК України встановлені гарантії захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно положень ст. 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території селищ належить також розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інші.

Згідно ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

У відповідності до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

В судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами виник з приводу законності передачі у власність відповідачу ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:003:0483.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 мав довести, що він є належним землекористувачем спірної земельної ділянки і його право користування земельною ділянкою було порушене відповідачами при оформленні за ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені висновки та обґрунтування суд прийшов до переконання, що Буштинська селищна рада, передаючи у власність ОСОБА_2 земельну ділянку в АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:003:0483 було повністю дотримано процедури передбаченої чинним законодавством України щодо отримання у власність земельної ділянки.

Позивачем ОСОБА_1 та його представниками в судовому засіданні не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що були порушені права позивача ОСОБА_1 при здійсненні приватизації спірної земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:003:0483, відповідачем ОСОБА_2 , що оспорювані позивачем рішення Буштинської селищної ради №1074 від 14.09.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, №1487 від 13.12.2019 року про надання ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради від 13 грудня 2019 року не розглядалося питання про надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , оскільки при дослідженні в судовому засіданні протоколу засідання 38 сесії 7 скликання Буштинської селищної ради від 13 грудня 2019 року було встановлено, що рішення про надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , відповідачем Буштинською селищною радою приймалося.

Суд не бере до уваги як доказ надану позивачем копію експертного висновку №В-70 від 15 березня 2022 року щодо підтвердження врожайності малини сорту «Віламет», оскільки він не підтверджує правомірність користування позивачем спірною земельною ділянкоюплощею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:003:0483 (Т.2 а.с.106).

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Таким чином, аналізуючи докази у їх сукупності, суд зазначає, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на обґрунтування тих обставин, на які посилається позивач при зверненні з позовом до суду, позивачем в судовому засіданні не доведено факту порушення його права користування спірною земельною ділянкою при передачі у власність відповідачу ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки, площею 0,9752 га, в АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:003:0483, а тому в задоволенні його позову до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень селищної ради, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно,слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 77-81, 209, 263, 265 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 116, 125, 152, 198 ЗК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень селищної ради, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , України.

Відповідач Буштинська селищна радаТячівського району Закарпатської області, адреса: смт. Буштино, вул. Головна, 91, Тячівського району, Закарпатської області, України

Відповідач ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_3 , України

Повний текст рішення складено 4 липня 2022 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко