ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/754/22
номер провадження 2-н/695/43/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення боргу за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , що нараховано станом на 01.04.2022р. в сумі 28048.97 грн. за адресою АДРЕСА_1 .

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, прихожу до наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 3, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ, заявником не додано копії договору укладеного саме з ОСОБА_1 в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості. Надана ж заявником копія типового договору постачання природного газу побутовим споживачам не підписана самим споживачем, якого зазначено боржником. Заява-приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам також не підписана останнім.

За умовами зазначеного вище типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.,ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законом порядку.

Разом із тим до матеріалів заяви заявником не надано документів, які підтверджують факт надсилання даної заяви-приєднання споживачу та отримання її останнім. Також відсутні квитанції про оплату ОСОБА_1 послуг за постачання природного газу. Як і не підтверджено факт споживання боржником природного газу.

Отже, матеріали вказаної заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ не містять належного підтвердження приєднання ОСОБА_1 до умов зазначеного вище договору, адже не містить ні належно підписаної заяви-приєднання, ні сплаченого рахунку за поставлений природній газ, ні документального підтвердження споживання природного газу.

Окрім зазначеного, на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи, надійшла інформація, з УДМС України в Черкаській області про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з п. 9 Постанови, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

За таких обставин суддя констатує, що матеріали справи не містять жодних доказів тих обставин, що боржник ОСОБА_1 є власником чи користувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чи споживачем послуг стягувача за вказаною адресою.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за якої заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких підставу видачі судового наказу слід відмовити.

Частиною 1 ст. 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 165, 166, 167, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Середа