КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Київ

Справа №753/2212/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4971/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Шаповалової К.В. 22 листопада 2021 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що доводи заявника, викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, а обставини, зазначені заявником не є нововиявленими, оскільки заявнику було відомо про постанову Великої Палати Верховного суду від 05 травня 2020 року під час розгляду його позову, і він звертав на неї увагу суду.

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує на те, що висновок суду першої інстанції суперечить постанові Великої палати Верховного суду від 05 травня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та задовольнити вимоги, вказані в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Переглянути та скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на те, що ухала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 має право на щомісячні виплати відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року, однак він за своїм власним бажанням відмовився від отримання таких виплат від Фонду та в подальшому не звертався до Фонду із заявою про їх поновлення /а.с.40-47/.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року залишено без змін /а.с.68-75/.

Дані про касаційне оскарження вказаних судових рішень в матеріалах справи відсутні.

Однак, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року. Також ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повернуто його заяву про неоднакове застосування судами трьох інстанцій норм права у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа - Фонд соціального страхування України, про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що висновок суду про його відмову від отримання виплат суперечить Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16, в якій встановлено, що відмова позивача від соціальних виплат та закриття ним банківського рахунку не могли бути підставою для припинення виплати позивачу присуджених страхових виплат на ліки та підгузки і не звільняли відповідача від обов`язку проводити перерахунок цих сум.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що доводи заявника, викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, а обставини, зазначені заявником не є нововиявленими, оскільки заявнику було відомо про постанову Великої Палати Верховного суду від 05 травня 2020 року під час розгляду його позову, і він звертав на неї увагу суду.

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.423 ЦПК України).

В Постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №755/32663/14-ц, провадження №61-44397св18 вказано на те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 424, 426 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» нагадав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia),заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X)

У рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» ЄСПЛ вказав на те, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 посилався на те, що судами не врахована позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в Постанові від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16. На думку заявника вказані обставини є новивиявленими і такими, що можуть вплинути на судове рішення.

Разом з цим, наведені заявником обставини, не можна кваліфікувати, як нововивявлені, в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки вони не є нововиявленими, тобто такими, що не були і не могли бути відомі заявнику, натомість вони є такими, що направлені на здійснення нового судового розгляду. Однак, процедура перегляду справи за нововиявленими обставинами не повинна підміняти собою перегляд рішення. До того ж заявник, як вбачається, скористався правом на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду першої інстанції, але позивач не погоджується з ухваленим рішенням суду. Однак, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року набуло законної сили і статусу остаточного. А отже його перегляд з підстав наведених заявником буде суперечити принципу юридичної визначеності.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України

Доводи апеляційної скарги зводяться до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 04 липня 2022 року.