УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., представника заявника ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі заяву відповідача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2022 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватне підприємство «Фірма «Езра» про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 року, ухваленому по справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача задоволені.

Відповідач ОСОБА_3 19.05.2022 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на той факт, що заочне рішення було прийнято судом у відсутність відповідача, про існування заочного рішення відповідач дізнався 04.02.22 після отримання заочного рішення поштою, однак у зв`язку з воєнною агресією на території України був позбавлений можливості вчасно подати заяву про перегляд заочного рішення, а тому просив суд поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Також вказав, що договір позики він не підписував, а в дійсності написав лише розписку про отримання грошових коштів, що свідчить про відсутність волевиявлення сторони договору позики, і свідчить про його недійсність.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і просить задовольнити на підставах, що викладені у заяві.

Позивач заперечував проти перегляду заочного рішення через відсутність підстав передбачених законодавством, про що подав письмові заперечення, в яких зазначив таке. У своїй заяві ОСОБА_3 взагалі не посилається на докази, у розумінні цього поняття у частинах 1, 2 ст. 76 ЦПК України, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. ОСОБА_3 у заяві вказує, що написав лише розписку про отримання грошових коштів 15.03.2020 р. та начебто не підписував договір позики від 15.03.2020 р. (на ту ж саму суму і з тією ж датою повернення, що і в розписці), про що ним буде подана відповідна зустрічна позовна заява та буде заявлене клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Твердження про подання у майбутньому позову і клопотання не є доказом, у розумінні цього поняття у частинах 1, 2 ст. 76 ЦПК України. ОСОБА_3 отримав заочне рішення 02.02.2022 р. (про що вказує у своїй заяві). Якщо ОСОБА_3 вважає, що його підпис на договорі позики від 15.03.2020 р. і він хоче захистити свої права шляхом подання позову про визнання недійсним цього договору, виникає питання:що перешкоджає ОСОБА_3 вже на протязі 5 (п`яти) місяців подати до суду у загальному порядку позов про визнання недійсним договору позики від 15.03.2020 р.?, потім заявляти про необхідність об`єднання справ або зупинення провадження. Подання такого позову та відкриття провадження у справі за таким позовом могло б бути хоч якимось аргументом для перегляду заочного рішення на підставі тверджень ОСОБА_3 щодо начебто «не підписання договору». Також, згідно чинної редакції ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи, а не лише на підставі ухвали суду. ОСОБА_3 міг би на протязі 5 місяців скористатися правом, наданим учаснику справи ч. 3 ст. 102 ЦПК України, замовити висновок почеркознавчої експертизи, та надати суду доказ, як це передбачено ч. 1 ст. 228 ЦПК України:або висновок експерта, підготовлений на його замовлення;або докази того, що ОСОБА_5 відмовився надати експерту для проведення експертизи оригінал договору (хоча насправді ОСОБА_3 має свій примірник оригіналу договору). Зазначене вказує на те, що насправді ОСОБА_3 намагається ввести суд в оману щодо начебто «не підписання ним договору» і домогтися скасування заочного рішення з метою максимально затягнути судову процедуру у такий спосіб, щоб відстрочити момент стягнення з нього боргу.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви категорично заперечує, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях аргументам.

Відповідач ПП «Езра» в судове засідання не з`явилося, про час та місце слухання повідомлено належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників заявника та позивача, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2022 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватне підприємство «Фірма Езра» про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , іпн- НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , Приватного підприємства «Фірма Езра» , м.Запоріжжя, пр. Соборний, 158, на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики суму основного боргу- 146098,40, штраф- 29219,68, 3% річних 5519,33 грн., інфляційні витрати 18349,46 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , іпн- НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , Приватного підприємства «Фірма Езра» на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1991,87 грн в рівних частках по 995,93 грн. з кожного.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, з точки зору дотримання прав заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод з урахуванням доводів викладених у заяві та судовому засіданні, суд визнає причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення поважними і вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи двічі повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових повісток. Так у судове засідання, яке призначено на 28.12.2021 року відповідач ОСОБА_3 особисто отримав судову повістку 21.12.2021 року, цього ж дня ним було отримано і ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Також 06.01.2021 року ОСОБА_3 особисто отримав повістку у судове засідання призначене на 24.01.2021 року. ОСОБА_3 отримав заочне рішення 02.02.2022 р. (про що вказує у своїй заяві).

Проте відповідач у судові засідання двічі не з`являвся, відзиву на позов не подав, як і не подав до суду жодної заяви щодо руху справи, доказів поважності своєї неявки до суду не надав, документів, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судові засідання так само не надано. Жодних заяв або заперечень від відповідача до суду з дня відкриття провадження до часу подання заяви про перегляд заочного рішення не надходило, відповідач рухом справи не цікавився, хоча про перебування у провадженні справи позову до нього був обізнаний після отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Про наявність перешкод для подання відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи у заяві ОСОБА_3 обгрунтувань не наведено.

Тим більше, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення 24.01.2022 року. Твердження про подання у майбутньому позову і клопотання не є доказом, у розумінні цього поняття у частинах 1, 2 ст. 76 ЦПК України.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.127, 285,287,288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2022 року .

Заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2022 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Приватне підприємство «Фірма «Езра» про стягнення заборгованості за договором позики, залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 07.07.2022 року. Повний текст ухвали складено 08.07.2022 року

Суддя: Ю.В. Апаллонова