Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3160/18
Провадження № 2/209/17/22
РІШЕННЯ

іменем України

"07" липня 2022 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відктритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Прокредит банк", третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Представник АТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () заборгованість за Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 1 171 940,27 грн. (Один мільйон сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок гривень 27 копійок), з яких: 215 825,89 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 543 587,84 грн. - сума інфляційних витрат; 412 526,54 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () заборгованість Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року за період з 03.12.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 309 746,74. (Триста дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 74 копійки), з яких: 56 981,90 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 148 948,49 грн. - сума інфляційних витрат; 103 816,35 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () судові витрати у розмірі 22 225,30 грн. (Двадцять дві тисячі двісті двадцять п`ять гривень 30 копійок).

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 листопада 2007 року між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є АТ «ПроКредит Банк», (надалі «Банк»/«Позивач») та ОСОБА_1 (надалі - «Відповідачі») було укладено Рамкову Угоду №47, відповідно до якої Банк надає позичальнику кошти у гривні, доларах США, ЄВРО, на підставі договорів про надання траншу, які є невід`ємною частиною цієї Угоди та сума заборгованості по даній Угоді на дату надання траншу не повинна перевищувати 60000 доларів США, а також умови та порядок надання кредиту, порядок та строки повернення кредиту, дострокове повернення кредиту, штрафні санкції, права та обов`язки сторін та інші умови встановлюються договорами про надання траншу. 09 червня 2009 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №1 про внесення змін до ОСОБА_3 , яким сторони вирішили змінити Рамкову уроду № 47 від 21 листопада 2009 року на виклали Рамкову угоду у новій редакції. Згідно договору №1 про внесення змін до Рамкової Угоди від 09 червня 2009 року, укладеної між Банком та ОСОБА_1 , Банк на підставі Угоди зобов`язується здійснювати кредитування Позичальника у межах ліміту кредитування в порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов`язаний належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, ліміт строку кредитування становить 120 місяців, а ліміт суми доларів США.

Відповідно до Договору про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , Кредитор на підставі Рамкової Угоди №47 від 21 листопада 2007 року та на положеннях і умовах цього Договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 55000 доларів США на строк 72 місяці зі сплатою 14% річних, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за Кредитом, а також комісії і виконати свої обов`язки за даним договором у повному обсязі.

Між Банком та позичальником ОСОБА_1 26 березня 2008 року було укладено Кредитний договір №27.1487, відповідно до якого Позичальнику було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 18000,00 доларів США, процентна ставка 14 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році, строк 72 календарних місяців та комісія за надання кредиту - 1 % від розміру кредиту. 09 червня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено договір №1 про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до якого Позичальнику було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 18000,00 доларів США, процентна ставка 14 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році, строк 72 календарних місяців та комісія за надання кредиту - 1 % від розміру кредиту, комісія за дострокове погашення кредиту 1,5 % від суми, що достроково повертається, а Позичальник зобов`язаний виконати всі умови Кредитного договору відповідно до графіка повернення кредиту.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за Рамковою угодою № 47 від 21 листопада 2007 року, Договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року та всіма Кредитними договорами, що були укладень на її підставі, між позивачем та ОСОБА_2 (надалі - «Поручитель»/ «Відповідач2») було укладено Договір поруки №47-ДП1 від 21 листопада 2007 року, який 09 червня 2009 року було викладено в новій редакції, згідно п. 2.1. Договору поруки ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , які виникають з умов Кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року, між позивачем та ОСОБА_2 (надалі - «Поручитель»/ «Відповідач2») було укладено Договір поруки №27.1487 - ДП від 26 березня 2008 року, який 09 червня 2009 року було викладено в новій редакції, згідно п. 2.1. Договору поруки ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

04 жовтня 2012 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області по справі № 421/991/12 за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято заочне рішення яким судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», МФО 320984, , тр./р № НОМЕР_1 у АТ «ПроКредит Банк», заборгованість за Рамковою угодою № 47 від 21 листопада 2007 року, Договором про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року : заборгованість по капіталу 367 290,42 гривень; заборгованість по процентам по графіку - 47 001,00 гривень; заборгованість по процентам за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом 54772,83 гривень; пеня - 845991,50 гривень, та за Договором про надання траншу № 27.1463/47 від 26 березня 2008 року: заборгованість по капіталу 23601,97 гривень; заборгованість по процентам по графіку 0,00 гривень; заборгованість по процентам за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом 3766,46 гривень; пеня 50771,26 гривень, 2955,00 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, всього 3075 гривень, всього 1 396 270,44 гривень (один мільйон триста дев`яносто шість тисяч двісті сімдесят гривень сорок чотири копійки). Заочне рішення Криничанського районного суду від 04 жовтня 2012 року по справі № 241/991/12 набрало законної сили 30 квітня 2013 року.

18 квітня 2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області по справі № 409/905/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, яким судом вирішено стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором №27.1487 від 26 березня 2008 року в сумі 127058 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості по капіталу в сумі 108835 грн. 13 коп., проценти за фактичне користування простроченим капіталом в сумі 878 грн. 29 коп. та пеня в сумі 17344 грн. 91 коп. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року по справі № 409/905/12 набрало законної сили 18 квітня 2013 року.

Відповідно до п.4.4. Рамкової угоди у випадку прострочення погашення кредиту. Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк якого настав, з моменту виникнення заборгованості до дати повного її погашення, включно. Розмір заборгованості за кредитним договором постійно зростає, за рахунок щомісячного нарахування відсотків за неправомірне користування кредитом.

Крім того, п.4.4 Рамкової угоди передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом в розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з моменту виникнення заборгованості до дати її погашення, включно.

Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року встановлено, що розмір відсотків за користування кредитом становить 14,00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Враховуючи наявність рішення Криничанського районного суду від 04 жовтня 2012 року по справі № 241/991/12, яке станом на сьогодні набрало законної сили, за основу для нарахування відсотків за неправомірне користування кредитними коштами взята сума по тілу кредиту, зафіксована судом у рішенні, а саме 367 290,42 гривень (Триста шістдесят сім тисяч двісті дев`яносто гривень 42 копійки). Беручи до уваги те, що остання оплата за Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року була 18 червня 2014 року, тому нараховувати необхідно розпочинати з 19 червня 2014 року.

Загальна сума відсотків по капіталу кредиту за Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року складає 215 825.89 грн. Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року встановлено, що розмір відсотків за користування кредитом становить 14,00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Враховуючи наявність рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року по справі № 409/905/12, яке станом на сьогодні набрало законної сили, за основу для нарахування відсотків за неправомірне користування кредитними коштами взята сума по тілу кредиту, зафіксована судом у рішенні, а саме 108 835,13 гривень (Сто вісім тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 13 копійок). Беручи до уваги те, що остання оплата за Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року була 02 грудня 2014 року, тому необхідно розпочинати нараховувати з 03 грудня 2014 року.

Загальна сума відсотків по капіталу кредиту за Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року за період з 03.12.2014 року по 29.08.2018 року складає 56 981.90 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідачі, які є солідарними боржниками, не в повному обсязі виконали судове рішення, у зв`язку з чим за останніми утворилась заборгованість по сплаті процентів, яка підлягає примусовому стягненню.

Пунктом 10.4. Рамкової Угоди №47 від 21 листопада 2007 року встановлено, що нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без застосування встановлених законодавством обмежувальних строків та припиняється у день повного погашення заборгованості.

Кредитор вправі відмінити чи зменшити розмір неустойки, яка підлягає нарахуванню та сплаті. Таким чином, загальна сума пені Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року складає 148 948,49 грн.

Беручи до уваги те, що Заочне рішення Криничанського районного суду від 04 жовтня 2012 року по справі № 241/991/12 набрало законної сили 30 квітня 2013 року та Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року по справі № 409/905/12 набрало законної сили 18 квітня 2013 року, проте виконане відповідачами не було, тому в позивача ПАТ «ПроКредит Банк» є всі правові підстави для стягнення інфляційних витрат нарахованих на встановлену судовим рішення суму боргу за період не виконання цього рішення.

Загальний розмір нарахованих інфляційних витрат за неналежне виконання рішення заочного рішення Криничанського районного суду від 04 жовтня 2012 року по справі № 241/991/12 за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року становить 412 526,54 грн.

Загальний розмір нарахованих інфляційних витрат за неналежне виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року по справі № 409/905/12 за період з 03.12.2014 року по 29.08.2018 року становить 103 816.35 грн.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 січня 2019 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (т.1 а.с.96).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.158).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 серпня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (код ) заборгованість за Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 1 171 940,27 грн. (Один мільйон сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок гривень 27 копійок), з яких: 215 825,89 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 543 587,84 грн. - сума інфляційних витрат; 412 526,54 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Солідарно з ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (код ) заборгованість за Договором про надання траншу №27.1144/47 від 21 листопада 2007 року за період з 19.06.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 1 171 940,27 грн. (Один мільйон сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок гривень 27 копійок), з яких: 215 825,89 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 543 587,84 грн. - сума інфляційних витрат; 412 526,54 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (код ) заборгованість Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року за період з 03.12.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 309 746,74 грн. (Триста дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 74 копійки), з яких: 56 981,90 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 148 948,49 грн. - сума інфляційних витрат; 103 816,35 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Солідарно з ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () заборгованість Кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року за період з 03.12.2014 року по 29.08.2018 року, яка складає 309 746,74 грн. (Триста дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 74 копійки), з яких: 56 981,90 грн. - сума заборгованості із сплати відсотків за користування кредитними коштами; 148 948,49 грн. - сума інфляційних витрат; 103 816,35 грн. - сума заборгованості по сплаті пені. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () в рівних частках судовий збір у розмірі 22 225,30 грн. (Двадцять дві тисячі двісті двадцять п`ять гривень 30 копійок) (т.1 а.с.161-164).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволена. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 29 серпня 2019 року у цивільній справі № 209/3160/18. Скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Призначено цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом всіх учасників справи в підготовче засідання (т.1 а.с.224-225).

16 березня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надав зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "Прокредит банк", третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про захист прав споживачів, в якому просить суд: визнати недійсним договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року Акціонерним товариством "Прокредит банк", щодо передачі у заставу автомобіля легкового, легковий-універсал-В, марка Міцубісі Паджеро, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір чорна перлина, номер об`єкта: JMBORK9606J001614, номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , який належить йому на праві власності; застосувати наслідки недійсності до договору застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданого 24.03.2008 року Акціонерним товариством "Прокредит банк", шляхом скасування запису про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватного обтяження - застави рухомого майна, зареєстрованого 23.01.2017 року 13:39:15 за № 16125988 реєстратором Новейко-Вадіс Оксаною Георгіївною Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ», Київська область; документ - підстава: договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року Акціонерним товариством «Прокредит банк»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, легковий-універсал-В, марка Міцубісі Паджеро, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір чорна перлина, номер об`єкта: JMBORK9606J001614, номер державної реєстрації: НОМЕР_4 ; відомості про обмеження відчуження: за погодженням з обтяжувачем; боржник: ОСОБА_1 , код: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , заставодавець/позичальник; обтяжувач: Акціонерне товариство «Прокредит банк», код 21677333, 03115, м.Київ, пр-т Перемоги, 107-а, тел. ; розмір основного зобов`язання: 78000,00 доларів США; строк виконання зобов`язання: 27.11.2017 року; термін дії: 23.01.2022 року.

В обґрунтування свого зустрічного позову вказав, що 27.02.2020 року під час отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухового майна у Регіональному сервісному центрі МВС в Дніпропетровській області він дізнався про те, що 23.01.2017 року банком без його згоди та без його відома у зазначеному реєстрі було зареєстровано заставу рухомого майна - автомобіля легкового, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марка МІЦУБІСІ ПАДЖЕРО, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір ЧОРНА ПЕРЛИНА, номер об`єкта: НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , який належить йому на праві власності. У витягу зазначено, що реєстрацію вказаного обтяження було проведено реєстратором Новейко-Вадіс Оксаною Георгіївною Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» (далі скорочено - ДП «НАІС») 23.01.2017 року за № 16125988 на підставі договору застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданого 24.03.2008 року AT «ПРОКРЕДИТ БАНК». При цьому, вказано розмір основного зобов`язання: 78 000,00 доларів США, строк його виконання: 27.11.2017 року. Звертає увагу на те, що договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року, у забезпечення основного зобов`язання у розмірі 78 000.00 доларів США між ним і АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» не укладався. Отже, ймовірно, з метою неправомірного накладення обтяження на його майно, банк надав реєстратору ДП «НАІС» договір застави, виготовлений банком в односторонньому порядку та без його підпису. У зв`язку з тим, що зазначений договір банком йому не надавався, він не має можливості самостійно надати його до суду. Тому просить суд витребувати його від АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК". Крім того, оскільки згідно зі ст.ст.546, 572 Цивільного кодексу України застава є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, Дані про розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, у договорі застави мають співпадати з такими даними у кредитному договорі. Між тим, звертає увагу суду на те, що, по-перше, між ним і АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» не укладалося кредитного договору на суму 78 000 доларів США, у забезпечення виконання зобов`язання за яким міг би бути укладений договір застави. Договір про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року укладався на суму 55 000 доларів США, а кредитний договір № 27.1487 від 26 березня 2008 року - на суму 18 000 доларів США. По-друге, загальна сума договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року і кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року складала: 55 000,00 +18 000,00 = 73 000 доларів США. Вона також не співпадає з даними про розмір основного зобов`язання, зазначений у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. По-третє, зазначена у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна дата договору застави (24.03.2008 року) не співпадає з датами укладення кредитних договорів (21.11.2007 року і 26.03.2008 року). По-четверте, строки виконання його зобов`язань по поверненню грошових коштів за укладеними з АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» кредитними договорами (за договором про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року- 18.11.2013 року і за кредитним договором № 27.1487 від 26 березня 2008 року - 17.03.2014 року) не співпадають з даними про строк виконання основного зобов`язання, зазначений у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (27.11.2017 року). Вищезазначені обставини є підставами для визнання вказаного договору застави недійсним та застосування наслідків його недійсності (т.1 а.с.238-242).

30.03.2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Звернув увагу суду на те, що у провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська, Криничанського районного суду Дніпропетровської області і Апеляційного суду Дніпропетровської області вже розглядались справи № 409/905/12 і № 421/991/12 зі спору між ним, його колишньою дружиною ОСОБА_2 і АТ «ПроКредит Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. і кредитним договором № 27.1487 від 26.03.2008р. Їх розгляд завершився ухваленням судових рішень, які набрали законної сили. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013 року у цивільній справі № 409/905/12 набрало законної сили 18.04.2013 року, а Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012 року у цивільній справі № 421/991/12 набрало законної сили 24.10.2012 року. Текст зазначених судових рішень є публічно доступним, опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також копії вказаних судових рішень додані до позовної заяви банку. Після отримання зазначених судових рішень заборгованість за вказаними кредитними договорами ОСОБА_1 була погашена. Копії квитанцій, які у нього збереглись за період з 2012 року по 2014 рік, додав до відзиву. Згідно з п.3.3.1. договору про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. і п.3.3.1. кредитного договору №27.1487 від 26.03.2008р. погашення кредитів здійснювалось шляхом поповнення відповідачем його рахунку № НОМЕР_6 у АТ «ПроКредит Банк», з якого позивач здійснював договірне списання перерахованих грошових коштів в рахунок погашення кредитів і відсотків за користування ними. Вважає, що згідно з п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України зазначене є підставою для залишення позову АТ «ПроКредит Банк» без розгляду. Також відповідач вважає, що АТ «ПроКредит Банк» пропущено позовну давність для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаними договорами. Посилається на те, що згідно з п.1.1. договору про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. грошові кошти надавались на строк користування 72 місяці. У додатку № 1 до договору було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.12.2007р. по 18.11.2013р. Виходячи з положень ст.ст.257, 258 ЦК України, позовна давність до вимог щодо стягнення суми останнього платежу за вказаним договором спливла 19.11.2016р., а щодо стягнення пені 19.11.2014р. Згідно з п.1.1. кредитного договору № 27.1487 від 26.03.2008р. грошові кошти також надавались на строк користування 72 місяці. У додатку № 1 до договору було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.04.2008р. по 17.03.2014р. Виходячи з цього, позовна давність до вимог щодо стягнення суми останнього платежу за вказаним договором спливла 18.03.2017р., а щодо стягнення пені 18.03.2015р. ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що у Рамковій угоді № 47 від 21.11.2007р. відсутній пункт 12.3., на який посилається АТ «ПроКредит Банк» як на підставу збільшення строку позовної давності за договорами. Відповідно до відмітки канцелярії Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська позовна заява АТ «ПроКредит Банк» надійшла до суду 01.10.2018р., зі значним пропуском строку позовної давності. У відзиві та поданій одночасно з ним окремій заяві ОСОБА_1 просив суд застосувати до вимог АТ «ПроКредит Банк» позовну давність. Також відповідач повідомив суд про те, що його колишня дружина ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.12.2019р. серії НОМЕР_7 , виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Таким чином, зобов`язання за договорами поруки припинились внаслідок її смерті. У відзиві та поданій одночасно з ним окремій заяві про витребування доказів ОСОБА_1 зазначив, що багато документів, на підставі яких АТ «ПроКредит Банк» обґрунтовує свої позовні вимоги, у нього відсутні. Вважає, що він їх не підписував і вони можуть бути недостовірними. Просив витребувати їх у позивача. Також відповідач просив врахувати під час розгляду справи те, що він є одиноким батьком, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких він виховує самостійно з липня 2007 року, оскільки його колишня дружина у липні 2007 року покинула їх, змінила місце постійного проживання, припинила виконувати свої батьківські обов`язки, піклуватись про дітей, почала зловживати алкогольними напоями та вести аморальний спосіб життя, а ІНФОРМАЦІЯ_5 вона померла. Надав копії свідоцтв про народження дітей (т.2 а.с.1-5)

19.05.2020 року АТ «ПроКредит Банк» надало до суду відповідь на відзив, у якій заперечувало проти доводів та аргументів відповідача. Зазначило, що Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012р. по справі № 421/991/12 і Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013р. по справі № 409/905/12 набрали законної сили, п.4.4. Рамкової Угоди №47 від 21.11.2007р. передбачено сплату процентів за неправомірне користування кредитом у випадку прострочення його погашення, п.12.3. Рамкової Угоди та пунктами 4.5. договорів поруки №47-ДПІ від 21.11.2007р. і №27.1487 ДП від 26.03.2008р. встановлена позовна давність у 5 років. Вважає твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього деяких документів голослівними, а те, що він є одиноким батьком, не є підставою для невиконання договірних зобов`язань та сплати заборгованості (т.2 а.с.41-44).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.11.2020 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано від Акціонерного товариства "Прокредит банк": - договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року; - оригінали наступних документів: рамкової угоди № 47 від 21.11.2007 року, договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року, кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року, договору № 1 про внесення змін до рамкової угоди від 09.06.2009 року, додатку № 1 до договору траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року у всіх наданих суду редакціях, додатку № 2 до зазначеного договору, договору № 1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року, додатку № 1 до договору № 1 про внесення змін до договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року (нова редакція від 09.06.2009 року), додатку № 1 до договору № 1 про внесення змін до договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року (нова редакція від 18.06.2009 року), додатку № 1 до договору № 1 про внесення змін до договору про надання траншу № 27.1144/47 від 21 листопада 2007 року (нова редакція від 16.04.2010 року), додатку № 1 до кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року, додатку № 2 до кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року, додатку № 1 до кредитного договору № 27.1487 від 26 березня 2008 року (нова редакція від 31.03.2009 року), договору № 1 про внесення змін до кредитного договору від 09.06.2009 року, додатку № 1 до договору № 1 про внесення змін до кредитного договору 26.03.2008 року (нова редакція від 19.10.2009 року), додатку № 1 до договору № 1 про внесення змін до кредитного договору 26.03.2008 року (нова редакція від 16.04.2010 року). Надано строк для подання доказів до суду до 24 грудня 2020 року. (т.2 а.с.85).

04 січня 2021 року представником АТ "ПроКредит Банк" Грішиною Н.О. надано відзив на позовну заяву (зустрічну) ОСОБА_1 про захист прав споживачів в якому вона зазначила, що первісний позов АТ «ПроКредит Банк» та зустрічний позов ОСОБА_1 не є взаємопов`язаними, предметом вказаних позовних заяв є різні вимоги: за первісним позовом - вимога про стягнення боргу за кредитними договорами, а за зустрічним позовом - вимога про визнання недійсним договору застави транспортного засобу, і такі вимоги не є взаємовиключними, оскільки питання стягнення боргу за кредитними договорами ніяким чином не впливає на визнання/не визнання договору застави рухомого майна недійсним. Зустрічний позов ОСОБА_1 є надуманим та безпідставним, підстави для визнання недійсним зазначеного договору застави відсутні. Твердження ОСОБА_1 в зустрічній позовній заяві про те, що він нібито не підписував договір застави рухомого майна щодо передачі у заставу автомобіля марки Міцубісі Паджеро, 2006 року випуску, колір чорна перлина, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , номер об`єкта НОМЕР_5 не відповідає дійсності та є таким, що вводить суд в оману. Договір застави транспортного засобу №47-Д3І від 26.03.3008 щодо передачі у заставу автомобіля марки Міцубісі Паджеро, 2006 року випуску, колір чорна перлина, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , номер об`єкта НОМЕР_5 , укладений між AT «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 , вже досліджувався судом під час розгляду справи за позовом AT «ПроКредит Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до AT «ПроКредит Банк» про визнання кредитного договору недійсним, провадження №22-ц/774/1952/13 https://reyestr.court.gov.ua/Review/31039769. Просить відмовити ОСОБА_6 в задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору застави транспортного засобу М47-Д3І щодо передачі у заставу автомобіля марки Міцубісі Паджеро, 2006 року випуску, колір чорна перлина, номер державної реєстраціїАЕ4810АТ, номер об`єкта НОМЕР_5 .(т.2 а.с.120-121).

04.01.2021 року представником АТ «ПроКредит Банк надано договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року (т.2 а.с.124) та договір №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.01.2021 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано від Акціонерного товариства "Прокредит банк" повторно договір застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року, та договір №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року (оригінали - для огляду у судовому засіданні, належним чином засвідчені копії - для приєднання до матеріалів справи) Надано строк для подання доказів до суду до 22 лютого 2021 року. (т.2 а.с.133).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Прокредит банк", третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про захист прав споживачів до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Закрито підготовче провадження по справі за первісним позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Прокредит банк", третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про захист прав споживачів. Призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.152-153).

08.04.2021 року представником АТ «ПроКредит Банк надано копію договору №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року та копію Додатку №1 до Договору №1 про внесення змін до Договору траншу №27.1144/47 від 21.11.2007 року (т.2 а.с.156-159).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.06.2021 року задоволено клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_7 про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіної Р.С. договір застави рухомого майна №47-ДЗІ, виданий 26.03.2008 року, укладений між ЗАТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_1 . Надано строк для подання доказу до суду до 15 липня 2021 року (т.3 а.с.12).

Ні у встановлений судом строк, ні пізніше приватний нотаріус Дербіна Р.С. зазначений договір суду не надала.

15.06.2021 року представником АТ «ПроКредит Банк» надано до суду довідку від 04.06.2021р. про відсутність у банку оригіналу договору №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року.

17.06.2022 року відповідач ОСОБА_1 надав уточнену зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "Прокредит банк", третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про захист прав споживачів, в якому просить суд: визнати припиненим приватне обтяження - заставу рухомого майна, що зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.01.2017 року за № 16125988 та змінено 19.02.2021 року на підставі договору застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 26.03.2008 року, об`єктом якого є автомобіль легковий, легковий-універсал-В, марка Міцубісі Паджеро, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір чорна перлина, номер об`єкта: JMBORK9606J001614, номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , який належить йому на праві власності; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування свого уточненого зустрічного позову вказав, що ухвалами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.11.2020 року та від 27.01.2021 року були задоволені їх клопотання про витребування доказів у АТ «Прокредит банк», витребувано у банку для огляду у судовому засіданні оригінали застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗІ, виданий 24.03.2008 року, та договір №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року. Оригінали зазначених договорів АТ «Прокредит банк» до суду не надано. Листом від 30.03.2021 року банк повідомив суду про те, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна помилково була зазначена дата вказаного договору № 47-ДЗІ: 24.03.2008 року, замість 26.03.2022 року. 19.02.2021 року вказана помилка була виправлена реєстратором регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. Також представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні заявила клопотання про витребування у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіної Р.С. договір застави рухомого майна № 47-ДЗІ, виданий 26.03.2008 року, укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 . Між тим, приватний нотаріус Дербіна Р.С. зазначений договір суду не надала. Виходячи з викладеного, оскільки ні АТ «Прокредит Банк», ні нотаріус не надали оригінал зазначеного договору застави, підстава для реєстрації обтяження застави автомобіля легкового легковий-універсал-В, марка Міцубісі Паджеро, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір чорна перлина, номер об`єкта: JMBORK9606J001614, номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 відсутня (т.3 а.с.65-68).

05.07.2022 року представником АТ «ПроКредит Банк» надано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить суд відмовити у прийнятті уточненої зустрічної позовної заяви та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог (т.3 а.с.74-75).

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Григор`єв М.І. в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог АТ «ПроКредит Банк» заперечують на підставах, зазначених у відзиві, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують повністю з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази і з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

П.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. по справі № 444/9519/12 встановлено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно з п.1.1. договору про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. грошові кошти надавались АТ «ПроКредит Банк» ОСОБА_1 на строк користування 72 місяці. (т.1 а.с.22-24). У додатку № 1 до договору було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.12.2007р. по 18.11.2013р. (т.1 а.с.25). Таким чином, строк дії зобов`язання відповідача по поверненню кредиту і сплату відсотків за зазначеним договором закінчився 18.11.2013р. Отже, нарахування відсотків після закінчення зазначеного строку є безпідставним.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору № 27.1487 від 26.03.2008р. грошові кошти надавались АТ «ПроКредит Банк» ОСОБА_1 на строк користування 72 місяці. (т.1 а.с.36-38). У додатку № 1 до договору було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.04.2008р. по 17.03.2014р. (т.1 а.с.39). Таким чином, строк дії зобов`язання відповідача по поверненню кредиту і сплату відсотків за зазначеним договором закінчився 17.03.2014р. Нарахування відсотків після закінчення зазначеного строку є безпідставним.

Крім того, в даному випадку набрали законної сили Заочне рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012р. по справі № 421/991/12 і Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013р. по справі № 409/905/12, якими з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» було стягнуто заборгованість за зазначеними договорами. Згідно з даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013 року у цивільній справі № 409/905/12 набрало законної сили 18.04.2013 року, а Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012 року у цивільній справі № 421/991/12 набрало законної сили 24.10.2012 року.(т.1 а.с.59-67). Тобто банк до подання цього позову пред`явив до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України і вони були задоволені у судовому порядку. Тому право АТ «ПроКредит Банк» нараховувати передбачені договорами проценти за кожним кредитом припинилось з часу пред`явлення до ОСОБА_1 позовів у зазначених справах.

Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з умов п.1.1. договору про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. і додатку № 1 до договору, згідно з якими грошові кошти надавались ОСОБА_1 на строк користування 72 місяці та було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.12.2007р. по 18.11.2013р., позовна давність по стягненню пені за вказаним договором спливла 19.11.2014р.

Виходячи з умов п.1.1. кредитного договору № 27.1487 від 26.03.2008р. і додатку № 1 до договору, згідно з якими грошові кошти надавались відповідачу на строк користування 72 місяці та було визначено графік повернення кредиту і сплату відсотків, відповідно до якого грошові кошти необхідно було повертати у встановленому розмірі щомісячно у період з 17.04.2008р. по 17.03.2014р., позовна давність по стягненню пені за зазначеним договором спливла 18.03.2015р.

У наданій АТ «ПроКредит Банк» суду копії Рамкової угоди № 47 від 21.11.2007р. відсутній пункт 12.3. щодо збільшення строку позовної давності (т.1 а.с.17-21).

ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування до вимог АТ «ПроКредит Банк» позовної давності. Таким чином, згідно з ч.4 ст.267 ЦК України позовні вимоги АТ «ПроКредит Банк» у частині стягнення пені з ОСОБА_1 не можуть бути задоволені.

Крім того, Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013 року у цивільній справі № 409/905/12, яке набрало законної сили 18.04.2013 року, та Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012 року у цивільній справі № 421/991/12, яке набрало законної сили 24.10.2012 року, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» вже було стягнуто пеню за вищезазначеними договорами.

Інфляційні втрати не можуть бути стягнуті з ОСОБА_1 за договором про надання траншу №27.1144/47 від 21.11.2007р. і за кредитним договором № 27.1487 від 26.03.2008р.у зв`язку з тим, що згідно з їх умовами кредитор надав позичальнику грошові кошти у іноземній валюті, а саме у доларах США.

У Постанові Верховного Суду від 03.03.2021р. по справі № 130/2604/18 викладено правову позицію Верховного Суду, згідно з якою норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Також, аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19).

Крім того, Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2013 року у цивільній справі № 409/905/12, яке набрало законної сили 18.04.2013 року, та Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2012 року у цивільній справі № 421/991/12, яке набрало законної сили 24.10.2012 року, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» вже було стягнуто заборгованість за вказаними кредитними договорами.

Провадження у справі щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 за позовом АТ «ПроКредит Банк» підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з її смертю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк» підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Ухвалами Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 27.11.2020р. і від 27.01.2021р. було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у АТ «ПроКредит Банк», витребувано у банку для огляду у судовому засіданні оригінали договору застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗ1, виданий 24.03.2008 року, на підставі якого банком у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано заставу рухомого майна автомобіля легкового, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марка МІЦУБІСІ ПАДЖЕРО, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір ЧОРНА ПЕРЛИНА, номер об`єкта: НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , та договору №1 про внесення змін до договору про надання траншу від 09.06.2009 року. Оригінали зазначених договорів АТ «ПроКредит Банк» до суду не надало. У листі від 30.03.2021р. банк повідомив суду про те, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна помилково була зазначена дата вказаного договору № 47-ДЗ1: 24.03.2008р. замість 26.03.2022р. 19.02.2021р. вказана помилка була виправлена реєстратором регіональної філії м.Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. (витяг № 70951936 від 19.02.2021р. наявний в матеріалах справи). Також представник позивача за первісним позовом заявила клопотання про витребування у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіної Р.С. договір застави рухомого майна №47-ДЗ1, виданий 26.03.2008 року, укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» і ОСОБА_1 . Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.06.2021р. клопотання банку було задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіної Р.С. договір застави рухомого майна № 47-ДЗ1, виданий 26.03.2008 року, укладений між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 . Між тим, приватний нотаріус Дербіна Р.С. зазначений договір суду не надала. Виходячи з викладеного, оскільки ні АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», ні нотаріус не надали оригінал зазначеного договору застави, підстава для реєстрації обтяження застави автомобіля легкового, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марка МІЦУБІСІ ПАДЖЕРО, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір ЧОРНА ПЕРЛИНА, номер об`єкта: НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , відсутня.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.ч.1 3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Реєстрація зазначеного обтяження застави транспортного засобу ОСОБА_1 створює йому перешкоди у вільному користуванні і розпорядженні вказаним рухомим майном. Виходячи з викладеного, належним способом захисту прав ОСОБА_1 є визнання припиненим неправомірно і безпідставно зареєстрованого обтяження.

Відповідно до ч.5 ст.43 закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором держреєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному держреєстрі підприємств та організацій чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в держреєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з держреєстру через 6 місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору до державного бюджету України за зустрічним позовом ОСОБА_1 у сумі 992,40 грн. покладаються на АТ «ПроКредит Банк».

Керуючись статтями 2, 5, 10, 12, 13, 78, 79, 80, 81, 89, 141, 255, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Провадження у справі щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 за позовом АТ «ПроКредит Банк» закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити повністю.

Визнати припиненим приватне обтяження - заставу рухомого майна, що зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.01.2017 року за № 16125988 та змінено 19.02.2021 року на підставі договору застави рухомого майна, серія та номер: 47-ДЗ1, виданого 26.03.2008 року, об`єктом якого є автомобіль легковий, ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, марка МІЦУБІСІ ПАДЖЕРО, модель MITSUBISHI PAJERO, випуску 2006 року, колір ЧОРНА ПЕРЛИНА, номер об`єкта: НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Стягнути з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (ідентифікаційний код 21677333) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 18 липня 2022 року.

Суддя Лобарчук О.О.