Справа №: 671/1533/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

30 червня 2022 року м.Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Ніколової С.В., за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Волочиський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив :

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23.05.2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» задоволено, виконавчий надпис № 7202 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості в розмірі 53206 грн. 82 коп. за кредитним договором №0 від 11.07.2019 року, який укладений між ОСОБА_1 та АТ УкрСиббанк, визнано таким, що не підлягає виконанню

26.05.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у письмовому відзиві заперечив проти стягнення зазначеної суми витрат на професійну правничу допомогу, вважає її значно завищеною та такою, що не відповідає складності справи. Відповідач посилаться на критерії співрозмірності витрат на оплату праці адвоката, визначені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а також на практику Верховного суду України у справі № 910/15944/17, практику Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії та просить відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу позивачу. Вказує, що витрати позивача на правову допомогу в розмірі 10000 грн. є неспіврозмірними із складністю справи, часом, що був затрачений на підготовку документів, та юридичний супровід справи. Зазначає, що предмет позову не є складним та не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу позивачу.

В судове засідання учасники справи не з'явились.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд судом справи у його відсутності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, дослідивши матеріали цивільної справи, враховує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклала із адвокатом Флисом В.В. договір № 60/21 про надання правової допомоги (а.с. 107). Предметом цього договору є правова допомога у даній цивільній справі, а також здійснення представницьких повноважень, захисту права і законних інтересів клієнтки в обсязі та на умовах, встановлених договором. В матеріалах справи міститься ордер серії ВХ №1017463 на надання правничої правової допомоги ОСОБА_1 , виданий адвокатом Флисом В.В. (а.с. 7).

Відповідно до квитанції про оплату від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 оплатила адвокату Флису В.В. гонорар в сумі 10000 грн. 00 коп. та виконала своє зобов`язання за договором № 60/21 про надання правової допомоги від 21 вересня 2021 року (а.с. 108).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу до договору № 60/21 про надання правової допомоги від 21 вересня 2021 року, що складений адвокатом Флисом В.В. 23.05.2022 року, загальна вартість виконаних ним робіт склала 10000 грн. із розрахунку 1000 грн. за 1 годину його роботи. В розрахунку зазначається, що адвокатом виконано наступну роботу: проведення консультацій з клієнтом на суму 1500 грн. за 1 год. 30 хв. роботи; вивчення документів клієнта, судової практики та нормативно-правової бази, що покладається в основу захисту прав та інтересів клієнта на суму 2500 грн. за 2 год. 30 хв. роботи; підготовка та направлення адвокатського запиту та заяви для отримання доказів, які долучені до позовної заяви, на суму 1000 грн. за 1 год. 00 хв. роботи; підготовка позовної заяви на суму 4000 грн. за 4 год. 00 хв. роботи; представництво інтересів клієнта в суді на суму 1000 грн. за 1 год. 00 хв. роботи.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 47, 48 постанови від 17.10.2014 року №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд враховує, що згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо розміру витрат) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Проте, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно наданого представником позивача розрахунку витрат на правову допомогу до договору № 60/21 про надання правової допомоги від 21 вересня 2021 року, що складений ним 23.05.2022 року, вбачається що ним витрачено на допомогу клієнту 10 годин роботи, вартість 1 години роботи становить 1000 грн.

Зокрема з розрахунку вбачається, що адвокатом витрачено 1 год. на підготовку та направлення адвокатського запиту та заяви про отримання доказів, які долучені до позовної заяви, однак до позовної заяви не додано даного адвокатського запиту.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, критерію розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 6000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 247, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» на користь ОСОБА_1 6000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», місцезнаходження: 79018, м. Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, корп. 28; ; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул.Л.Первомайського, 9, оф.1; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волочиський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), місцезнаходження: 31200, Хмельницька область м.Волочиськ вул.Лисенка, 4.

Рішення складено 30.06.2022 року.

Суддя