Справа № 454/240/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: відділу опіки та піклування Белзької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у них є спільний син.

З 2007 року син проживає з позивачкою.

Відповідач не цікавиться життям, здоров`ям розвитком та вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги на його утримання та протягом усього часу не спілкується з нею.

Оскільки відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків та з метою захистів інтересів дитини позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності суду не поступало.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Белзької міської ради Львівської області надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин, та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі розірвано та від якого у них є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження, довідкою від 17.01.2022р.

Із розрахунку заборгованості по аліментах наданого Сокальським РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) встановлено, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження з виконання судового виконавчого листа виданого Сокальським районним судом 18.04.2019р. про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Белзької міської ради Львівської області №128 від 23.12.2021р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав це крайній захід вплинути на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування суд вирішує лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріально сина не забезпечує, що стверджується розрахунком заборгованості наданої Сокальським РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Крім того, судом встановлено, що обов`язок по утриманню та вихованню сина взяла на себе мати, з якою дитина постійно проживає.

Таким чином, при розгляді даної справи судом було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем в АДРЕСА_1 . Тривалий час батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, на зв`язок із дитиною не виходить, не цікавиться її життям та розвитком. Враховуючи таку поведінку батька та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, слід зазначити, що згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Рішенням Сокальського районного суду від 27.02.2019р. змінено спосіб стягнення аліментів, та надалі з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку, що з ОСОБА_2 не потрібно стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , оскільки такі вже стягуються на підставі рішення Сокальського районного суду 27.02.2019 року.

Разом з цим, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з тим, що відповідач не надав суду заяву про визнання позову, тому з нього слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40коп. судового збору.

Заява про перегляд даного заочного рішення може бути подана відповідачем в суд протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: відділ опіки та піклування Белзької міської ради Львівської області, місцезнаходження: м.Белз, вул.Савенка, 1 Червоноградський район, Львівська область.

Головуючий: Л. Ю. Фарина