РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:

- визнати недійсним односторонній правочин АТ «АльфаБанк» як поточного кредитора, яким проведено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року, укладеним із ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01 серпня 2008 року, між ним та Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 1703/0808/55-030, за умовами якого він отримав кредит у сумі 35 000,00 дол. США, (що станом на день укладання кредитного договору за офіційним курсом НБУ складає 169 400,00 гривень), а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку ним була надана трикімнатна квартира, загальною площею 99,4 кв.м., житловою площею 56,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок укладення між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами. та між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», договору купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідач набув статусу нового кредитора за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», спрямований на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації Відповідно до вказаного закону позивачем подано заяву про проведення реструктуризації за кредитним договором.

Листом № 67819-34-б/б від 03.08.2021 року відповідач його повідомив про здійснення реструктуризації на наступних умовах: сума заборгованості зі сплати кредиту за Кредитним договором становить 395 056 гривень 94 копійок, з яких: реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту 129 164 гривень 42 копійок, реструктуризована сума заборгованості за процентами 265 892 гривень 52 копійка. Визначено, що розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні та станом на дату проведення реструктуризації збільшеному на один процентний пункт та становить 9,23 процентів річних. В результаті виконання умов реструктуризації банком буде прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості в розмірі 1 511 594 гривень 85 копійок за власним рішенням Банку до закінчення строку позовної давності, у тому числі: основна сума боргу 401 761 гривень 48 копійок; відсотки 185 792 гривень 54 копійка; комісії/штрафи/пені 924 040 гривень 83 копійка. Проведену відповідачем реструктуризацію вважає необґрунтованою та такою, що суперечить положенням Закону України № 1381-IX. Зазначає, що відповідачем, зокрема неправомірно нараховані прощені (анульовані): відсотки в розмірі 185 792 гривень 54 копійка та комісії /штрафи/пені в розмірі 924 040 гривень 83 копійка.

Згідно вимоги про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б від 11.11.2014 року, відповідач вимагав у нього повернути кредит, нараховані проценти за користування кредитом і нарахованих штрафних санкцій в загальному розмірі 19 616,27 доларів США, що за офіційним курсом складало 254 079,39 грн. протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Зазначена вимога, ним виконана не була, у зв`язку з чим відповідач 27.11.2014 року звернувся із відповідним позовом до Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення заборгованості за кредитом.

Як вбачається з позовної заяви про стягнення заборгованості від 27.11.2014 року, станом на 29.10.2014 року заборгованість за Кредитним договором складає: за кредитом 19 432,46 дол. США, по відсотках 134,68 дол. США, пеня 49,13 дол. США. Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 9.1. Кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання, тобто, в повній мірі скористався своїм правом визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, правом вимагати дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту, нарахованих процентів та інших нарахованих за договором платежів. На момент подання Банком позову, а саме, 27.11.2014 року, минув 30 денний строк для добровільного виконання вимоги про дострокове повернення кредиту. Таким чином, після закінчення тридцятиденного строку повернення кредиту визначеного вимогою вих. № 102213-102 б/б від 11.11.2014 року, позивач втратив право нараховувати проценти і штрафні санкції передбачені Кредитним договором. В той же час, як видно з повідомлення про проведення реструктуризації, в результаті виконання умов реструктуризації буде прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості в розмірі 1 511 594 гривень 85 копійок за власним рішенням Банку до закінчення строку позовної давності, у тому числі: основна сума боргу 401 761 гривень 48 копійок; відсотки 185 792 гривень 54 копійка; комісії/штрафи/пені 924 040 гривень 83 копійка, розмір яких суттєво перевищує розмір заборгованості ОСОБА_1 визначеної на день подання відповідачем позову.

Проведення реструктуризації у запропонованому відповідачем варіанті суперечить нормам законодавства, порушує його права, створює додаткове фінансове навантаження та штучно збільшує розмір існуючої заборгованості Реструктуризація кредитної заборгованості втілена в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, він може бути оспорений лише в судовому порядку і належним способом захисту в такому разі має бути визнання правочину недійсним. Повне відновлення та захист порушених прав у випадку визнання недійсним правочину, яким проведено реструктуризацію зобов`язань позивача, може відбутися шляхом покладення на відповідача обов`язку провести реструктуризацію в порядку ст.ст. 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» урахуванням обставин і підстав недійсності спірного правочину щодо проведення реструктуризації.

17 січня 2022 року представником відповідача через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту власних порушених прав шляхом визнання недійсним одностороннього правочину АТ «Альфа-Банк», яким проведено реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором. АТ «Альфа-Банк» не вчиняв жодного одностороннього правочину щодо проведення реструктуризації за кредитним договором. Порядок проведення реструктуризації передбачено Законом України «Про споживче кредитування». З положень цього Закону випливає, що у кредитора відсутнє право на укладення правочину на проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором. Інформація про зміну зобов`язань та новий графік платежів надсилається позичальнику у формі листа, який має містити вичерпний перелік інформації, який передбачений пп. 12 п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач, керуючись положенням Закону не укладав жодного правочину, який позивач оскаржує в судовому порядку. Тобто, дії кредитора щодо проведення реструктуризації та умови такої реструктуризації визначаються на підставі кредитного договору, визначених кредитором умов реструктуризації та Закону України «Про споживче кредитування». Позивач необґрунтовано посилається на розмір заборгованості, який зазначено у вимозі про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б від 11.11.2014 року, як на підставу неправомірності дій відповідача щодо проведеної реструктуризації. При проведенні реструктуризації кредитні правовідносини відновлюються на умовах визначених кредитним договором, не зважаючи на наявність вимоги про повне та дострокове повернення кредитних коштів. Дії відповідача щодо істотного зменшення боргу, який був визначений у вимозі про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б від 11.11.2014 року, були вчинені на підставі актуальної інформації про розмір заборгованості і позивача станом на дату проведення реструктуризації з врахуванням порядку обрахування такої реструктуризації, яка визначена Законом України «Про споживче кредитування».

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Нікольченко Б.Б. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 05.07.2022 року подано заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року, між Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1703/0808/55-030, за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 35 000,00 дол. США., (що станом на день укладання кредитного договору за офіційним курсом НБУ складає 169 400,00 гривень) та зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1703/0808/55-030 в іпотеку позивачем була надана трикімнатна квартира, загальною площею 99,4 кв.м., житловою площею 56,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , РПВН 22872425, згідно іпотечного договору № 17032/0808/55-030-Z-1, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 .

Внаслідок укладення між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами. та між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», договору купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідач набув статусу нового кредитора за кредитним договором №1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ПАТ «Дельта Банк», укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», укладено Договір купівліпродажу прав вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до зазначених договорів відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року, укладеного між Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 . На даний час усі права кредитора за Кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року належать ПАТ «Альфа Банк».

11.11.2014 року, відповідачем надіслано позивачу вимогу про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б, відповідач вимагав у позивача повернути кредит, нараховані проценти за користування кредитом і нарахованих штрафних санкцій в загальному розмірі 19 616,27 доларів США, що за офіційним курсом складало 254 079,39 грн. протягом 30 днів з дня отримання вимоги.

Зазначена вимога, позивачем виконана не була, у зв`язку з чим відповідач 27.11.2014 року звернувся із відповідним позовом до Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення заборгованості за кредитом. При цьому, як видно з позовної заяви про стягнення заборгованості від 27.11.2014 року, станом на 29.10.2014 року заборгованість за Кредитним договором складає: за кредитом 19 432,46 дол. США, по відсотках 134,68 дол. США, пеня 49,13 дол. США.

23 квітня 2021 року, набрав чинності Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (далі за текстом Закон №1381-IX), спрямований на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації. Позивачем подано відповідачу заяву про проведення реструктуризації за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01.08.2008 року.

Листом № 67819-34-б/б від 03.08.2021 року, відповідач повідомив позивача про відповідність поданих ним документів вимогам п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а також надав інформацію про умови здійсненої реструктуризації та новий графік платежів.

Відповідно до зазначеного листа відповідача реструктуризація зобов`язань здійснена на таких умовах: сума заборгованості зі сплати кредиту за Кредитним договором становить 395 056 гривень 94 копійок, з яких: реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту 129 164 гривень 42 копійок, реструктуризована сума заборгованості за процентами 265 892 гривень 52 копійка. Визначено, що розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні та станом на дату проведення реструктуризації збільшеному на один процентний пункт та становить 9,23 процентів річних. Відповідачем зазначено, що в результаті виконання умов реструктуризації буде прощенно (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості в розмірі 1 511 594 гривень 85 копійок за власним рішенням Банку до закінчення строку позовної давності, у тому числі: основна сума боргу 401 761 гривень 48 копійок; відсотки 185 792 гривень 54 копійка; комісії/штрафи/пені 924 040 гривень 83 копійка.

Не погоджуючись із запропонованими відповідачем умовами реструктуризації зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших оіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7.

Відповідно до п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно з пп. 12 п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризац ї. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Внаслідок проведення реструктуризації на підставі п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» відбувається зміна зобов`язань позичальника за договором про споживчий кредит, а отже, така реструктуризація є правочином в розумінні ст.202 ЦК України.

При цьому, цей правочин є двостороннім договором, оскільки реструктуризація здійснюється кредитором на вимогу позичальника відповідно до пп. 3 п .7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» умов.

Розмір грошових зобов`язань позивача перед відповідачем визначено вимогою про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б, оскільки відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 9.1. Кредитного договору змінено строк виконання основного зобов`язання.

Тобто, відповідач в повній мірі скористався своїм правом визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, правом вимагати дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту, нарахованих процентів та інших нарахованих за договором платежів. Таким чином, після закінчення тридцятиденного строку повернення кредиту визначеного вимогою вих. № 102213-102 б/б від 11.11.2014 року, позивач втратив право нараховувати проценти і штрафні санкції передбачені Кредитним договором

Отже, обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, необхідно здійснювати виходячи з розміру грошових зобов`язань позивача за кредитним договором, який визначений вимогою про дострокове повернення кредиту № 102213-102 б/б, оскільки у відповідача відсутні правові підстави для нарахування процентів та неустойки, які передбачені умовами кредитного договору, після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та до дня проведення реструктуризації.

Відповідно до пп. 14 п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» подальше виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом здійснюється позичальником відповідно до умов договору з урахуванням умов проведеної реструктуризації та норм Закону України «Про споживче кредитування».

Посилання представника відповідача на зазначений підпункт п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» як одну з підстав відновлення грошових зобов`язань позивача та нарахування процентів і неустойки за весь період до дня проведення реструктуризації не заслуговують на увагу, оскільки після проведення реструктуризації незмінними залишаються умови договору, не передбачені п.7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, реструктуризацію зобов`язань позивача за кредитом суд не розцінює як розстрочення виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, так як внаслідок проведення реструктуризації відновлюється обов`язок позивача як позичальника сплачувати проценти за користування кредитними коштами, неустойку (у разі прострочення виконання грошових зобов`язань) та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес передбаченими ч.2 ст. 16 ЦК України способами та іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначеним законом випадках.

Закон України «Про споживче кредитування» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті») хоча і передбачає обов`язкову реструктуризацію на вимогу позичальника, однак не встановлює механізму погодження сторонами договору про реструктуризацію розміру зобов`язань за кредитом, які підлягають реструктуризації, у випадку наявності спору щодо суми заборгованості.

Враховуючи, що відповідач при здійсненні обчислень, необхідних для проведення реструктуризації, неправомірно нарахував проценти за користування кредитом за період після спливу строку кредитування до дня проведення реструктуризації, суд вважає ефективним обраний позивачем спосіб захисту його прав як споживача шляхом зобов`язання відповідача провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 1703/0808/55-030 від 01 серпня 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 25.06.1998 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.