ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Суми

Справа №590/46/22

Номер провадження 22-ц/816/616/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Страшок Олега Володимировича на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2022 року, в складі судді Сатарової О.В., постановлену в смт. Ямпіль Шосткинського району Сумської області,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду в лютому 2022 року із скаргою, представник ОСОБА_1 адвокат Страшок О.В. просив суд визнати:

- бездіяльність Ямпільського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту на невизначене майно та автомобіль АЗЛК 2140 накладене на підставі постанови про арешт АА № 188006 Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року та який рахується під реєстраційним номером обтяжень № 1716566 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на матір скаржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі смертю та відсутністю виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною;

- зобов`язати Ямпільський ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт на невизначене майно та автомобіль АЗЛК 2140 накладене на підставі постанови про арешт АА № 188006 Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року та який рахується під реєстраційним номером обтяжень № 1716566 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на матір скаржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі смертю та відсутністю виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначав, що власником 1/3 частини вказаного житлового будинку є мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що постановою від 29.12.2021 року № 450/02-31 приватний нотаріус Оснач Ю.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину скаржниці у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про обтяження № 1716566 у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна (об`єкт обтяження: невизначене майно; підстава обтяження: постанова про арешт накладений Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року на матір скаржниці ОСОБА_2 ). Стверджував, що на запит про зняття арешту направлений Ямпільському ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), отримав відмову з підстав того, що в даній установі жодних виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_2 не перебуває, а відтак зняти арешт з майна неможливо, і повідомлення, що для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду.

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 10 лютого 2022 року скаргу залишено без руху.

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2022 року скаргу повернуто заявниці.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Страшок О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції помилково посилався на приписи ст. 448 та абз. 2, 3 п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах». Стверджував, що суд першої інстанції не врахував приписи постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», в яких зазначено, що скарга подається по місцю розташування Ямпільського ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Представник скаржника в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, - в судове засідання не з`явилася, явку представника не забезпечила, відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені обставини, які вбачаються з матеріалів справи та не оспорюються сторонами про те, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 21) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 24).

ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

29.12.2021 року постановою за № 450/02-31 приватний нотаріус Оснач Ю.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину скаржниці у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про обтяження № 1716566 у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна (об`єкт обтяження: невизначене майно; підстава обтяження: постанова про арешт накладений Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року на матір скаржниці ОСОБА_2 ) (а.с. 5).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 289751609 від 11.12.2021 року вбачається, що 25.02.2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 1716566; підстава обтяження: постанова про арешт, АА № 188006, 09.04.2004, Ямпіль ДВС; об`єкт обтяження: невизначене майно, автомобіль АЗЛК 2140; власник: ОСОБА_2 (а.с. 23).

Адвокатом Страшок О.В. в інтересах ОСОБА_1 направлено запит № 1 від 31.01.2022 р. до Ямпільського ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо надання інформації про наступне: чи перебувають на виконанні будь-які виконавчі провадження де б боржником рахувалась помела ОСОБА_2 .?; Якщо так, то які саме? Чи мається в наявності постанова про арешт накладений Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року на нерухоме майно ОСОБА_2 .? Чи можливо у позасудовий спосіб скасувати постанову про арешт накладений Ямпільською ДВС від 09.04.2004 року на нерухоме майно ОСОБА_2 та закрити всі виконавчі провадження відносно неї у наслідок смерті? Якщо ні, то яким чином вирішити дане питання? (а.с. 20).

У листі Ямпільського ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 2556 від 01.02.2022 року на запиту № 1 від 31.01.2022 р. зазначено, що на виконанні відділу станом на 01.02.2022 року не перебуває виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_2 . Згідно даних АСВП відомості стосовно виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2 та відповідно постанов про арешт майна боржника відсутні. Також зазначено, що зняти арешт з майна ОСОБА_2 неможливо, і для вирішення цього питання необхідно звернутися до суду (а.с. 8).

З довідки Ямпільського ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 27850 від 21.12.2021 року вбачається, що згідно даних АСВП, виконавчих проваджень про стягнення боргів з ОСОБА_2 , станом на 21.12.2021 року, не перебуває (а.с. 22).

10 лютого 2022 року Ямпільським районним судом Сумської області постановлено ухвалу про залишення скарги без руху, оскільки скарга подана з порушенням вимог п.п. 2-5 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 5 ст. 177 ЦПК України (а.с. 14).

Постановляючи 23 лютого 2022 року ухвалу про повернення скарги суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не усунені недоліки поданої скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 ЦПК України передбачений принцип диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає позицію позивача щодо вибору способу захисту з урахуванням тієї обставини, що роль суду зведена до організації цивільного процесу, сприяння реалізації прав учасників процесу та контролю за виконанням ними законодавчо визначених обов`язків, і суд не повноважний визначати спосіб захисту без відповідного звернення зацікавленої особи, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова № 6 від 07.02.2014 року) роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини четвертої статті 74 Закону «Про виконавче провадження», зокрема містити реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Також, в абз. 2, 3 п. 6 Постанови № 6 від 07.02.2014 року роз`яснено, що не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про те, що з наданих заявником доказів не можливо встановити якого виконавчого провадження стосується вказаний арешт та на підставі якого виконавчого документу відкривалось виконавче провадження, тому обґрунтовано повернув скаргу заявнику, яка подана за правилами розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України, притому не довід, що скаржниця належить до учасників виконавчого провадження, під час якого було накладено арешт на усе майно, що належить її померлій матері ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 447 цього Кодексу право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Подібний висновок міститься у п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 904/51/15 (провадження № 12-122сг19).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував приписи постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», в яких зазначено, що скарга подається по місцю розташування Ямпільського ВДВС у Шосткінському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), колегія суддів вважає неспроможними, оскільки місцевий суд повернув скаргу боржнику з інших підстав, а не відмовив у відкритті провадження у справі.

Інші аргументи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04).

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення скарги заявнику. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого судового рішення.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Страшок Олега Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2022 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко