Справа № 932/5977/21
Провадження № 2-з/932/76/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Щербини С.О., подану в рамках цивільної справи за позовом виконуючого обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Державний реєстратор виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, припинення права власності та витребування майна, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська розглядається вищевказана цивільна справа.

15 червня 2022 року до суду надійшла заява керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Щербини С.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору, а саме квартиру АДРЕСА_1 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав за № 101.

В обґрунтування заяви прокурор посилається на те, що під час здійснення конституційних повноважень окружною прокуратурою встановлено факт безпідставного набуття речових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 17.10.2018 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 7/413-98 від 27.04.1998 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану квартиру, загальною площею 60,9 кв.м., житловою 40,8 кв.м.

Проте згідно з листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/12-1407 від 30.03.2021 року, інформація щодо передачі у власність громадянам квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня. Свідоцтво про право власності на дану квартиру на ім`я ОСОБА_2 не видавалось. Крім того, за цією адресою значиться гуртожиток, що зареєстрований на праві комунальної власності за Дніпровською міською радою.

Отже, ОСОБА_2 не має права на приватизацію, оскільки вона не є наймачем та постійним користувачем житлової квартири, свідоцтво на право власності останній не видавалось, квартира у приватну власність не була передана. Всі дії, пов`язані із реєстрацією вказаної квартири та договір дарування, є фіктивним. В подальшому квартира була відчужена на користь ОСОБА_1 .

Таким чином прокурор вважає, що спірне майно протиправно вибуло з володіння Дніпровської міської ради.

На даний час, оскільки право власності на квартиру оформлено на ОСОБА_1 , остання з метою ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та утруднення витребування цього майна на користь Дніпровської міської ради, може здійснити подальше відчуження квартири на користь третіх осіб.

Посилаючись на викладене, керівник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра прохає суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на означену квартиру та заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу квартири тощо.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї докази, суд приходить да таких висновків.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Аналіз ч. 2 ст. 149 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , вибула з володіння Дніпровської міської ради із порушенням встановленого порядку, оскільки будь-які дії щодо приватизації вказаної квартири не проводились, свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 не видавалось, рішення про передачу квартири з комунальної власності у приватну власність громадян, не ухвалювалось.

Відповідно до п. 4 роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї письмові докази, суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно існує спір з приводу скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

На даний час існує ризик того, що квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, або іншим чином обтяжена з метою укладення виконання рішення суду, або створення перепон у витребуванні майна на користь територіальної громади м. Дніпра.

Таким чином, суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В даному випадку заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить заявник, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають на меті лише заборонити подальше відчуження квартири та проведення відносно неї реєстраційних дій.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, задля забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватися судом з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, й інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ураховуючи характер спірних правовідносин та наявність загрози відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 на користь третіх осіб, суд вважає за можливе вжити заходи у вигляді встановлення заборони відчуження квартири та заборони державної реєстрації виникнення, переходу, припинення та скасування права власності відносно спірного нерухомого майна, в тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу квартири.

Вимога про накладення арешту є передчасною, оскільки арешт полягає в описі та накладенні заборони відчуження, користування та розпорядження майном, що в даному випадку не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Поняття арешту в загальному розумінні є більш широким, однак в даному випадку доцільно встановити заборону відчуження, що є достатнім і адекватним заходом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Щербини С.О. підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149 - 153, 258, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Щербини С.О. про забезпечення позову, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу квартири.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду, в силу вимог ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії учасником справи. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ