РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022

м. Одеса

Справа № 522/3115/22-Е

Провадження № 2/522/3173/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Яреми Х.С.,

секретаря судового засідання Кніш Д.А.,

розглянув у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський»

про зобов`язання виключити з суми заборгованості борг попередніх власників квартири.

ВСТАНОВИВ:

10.02.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КП «ЖКС «Порто-Франківський».

Позивач просить суд зобов`язати КП «ЖКС «Порто-Франківський» виключити із загальної суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що присвоєний за квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість 32 769,52 грн. попередніх власників квартири за період до 27.08.2019.

Позивач просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Позов обґрунтовує тим, що з 27.08.2019 ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_2 . Після цього дізналась, що за даною квартирою значиться заборгованість за надання послуг перед КП «ЖКС «Порто-Франківський» у розмірі 36 261,13 грн. Заборгованість виникла внаслідок не сплати комунальних послуг попереднім власником квартири. Позивач зверталась до відповідача з заявою про виключення з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованості попереднього власника. Проте заборгованість не виключена. Вважає, що на нового власника не покладається зобов`язання щодо сплати комунальних послуг, які виникли у попереднього власника нерухомого майна. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обумовлено в договорі купівлі-продажу. За договором-купівлі продажу позивач не брала на себе зобов`язання сплачувати борг.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Судом встановивлено такі фактичні обставини справи.

27.08.2019 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 (покупець) придбала в ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (продавець) квартиру АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано 27.08.2019.

Зазначеній квартирі присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2 для оплати послуг з управління багатоквартирним будинком.

Особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито та оформлено на попереднього власника ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 20.05.2021, станом на 01.09.2019 має місце заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком у сумі 32 769,52 грн. Також з розрахунку станом на 01.09.2019 по особовому рахунку № НОМЕР_2 є заборгованість за вивезення сміття в розмірі 3 491,61 грн.

ОСОБА_1 звернулася до КП «ЖКС «Порто-Франківський» із заявою від 20.01.202 про виключення заборгованості. У відповідь листом від 01.02.2022 № К-2693 повідомилено про неможливість списання заборгованості попереднього власника, а лише про можливість реструктуризації боргу.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Верховний Суд неодноразово розглядав позови за зверненням фізичних осіб до організації - надавача відповідних комунальних послуг з вимогою про зобов`язання не нараховувати заборгованість за послуги, яка виникла з вини попередніх власників квартири та зобов`язати виключити із суми заборгованості за послуги заборгованість попередніх власників.

Так, зокрема, у постанові від 01.09.2020 у справі №686/6276/19, від 15.10.2020 у справі №522/19127/18, Верховний Суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення суми із загальної заборгованості узгоджується із абз. 12 частини 2 статті 16 ЦК України, яким передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Подібні висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 12.06.2013 у справі № 6-32цс13 та Верховним Судом у постановах від 18.12.2018 у справі № 209/4456/16-ц, від 27.08.2020 у справі № 207/2990/18.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.09. 2020 у справі № 686/6276/19.

Так, у вказаній постанові суду зазначено, що стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Верховний Суд зазначав, що тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Договір купівлі-продажу від 27.08.2019 (пункт 4.3), згідно з яким позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не передбачає згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг з утримання будинку та вивезення сміття попереднього власника вказаної квартири.

Зважаючи на наведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 82, 141, 206, 264-265, 280-283, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (, адреса: м.Одеса, вул. Л.Толстого, 5) виключити ОСОБА_1 з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за квартирою АДРЕСА_2 , заборгованість попереднього власника квартири у розмірі 32 769,52 гривень за період до 27 серпня 2019 року.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 08.07.2022.

Суддя Ярема Х.С.