№ 336/8317/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за змістом якого просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за рішенням суду 102012,06 гривень; 3 % річних за порушення грошового зобов`язання протягом 3710 днів (з 26.04.2011 по 22.06.2021) в розмірі 31107,00 гривень; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання (з квітня 2011 року по червень 2021 року) в розмірі 189466,41 гривень; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 26.04.2011 по 22.06.2021) користування позиченими коштами в розмірі 134178,09 гривень; а також судовий збір в розмірі 4568,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2011 року (справа № 22-2610/11) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2011 року у цій справі скасовано у ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_2 за договором позики - 94 291 грн., 3 % річних від простроченої суми 5657,46 грн., витрати на правову допомогу адвоката 347,60 грн., та судові витрати в сумі 1716 грн. Рішення суду набрало законної сили 26.04.2011 року. 02.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду Запорізької області. Станом на 10 червня 2021 року відповідач борг не повернула, рішення суду не виконала, що дає підстави нарахувати: 3 % річних за порушення грошового зобов`язання протягом 3710 днів (з 26.04.2011 по 22.06.2021) в розмірі 31107,00 гривень; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання (з квітня 2011 року по червень 2021 року) в розмірі 189466,41 гривень; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 26.04.2011 по 22.06.2021) користування позиченими коштами в розмірі 134178,09 гривень. Розрахунок ціни позову: 102012,06 (борг) + 31107,00 (3%) + 189466,41 (індекс інфляції) + 134178,09 (проценти) = 456763,56 гривень.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 13.12.2021 року та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останньої, проте конверти були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя (справа № 0827/2-342/11) у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики було повністю відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2011 року (справа № 22-2610/11) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2011 року у цій справі скасовано у ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_2 за договором позики - 94 291 грн., 3 % річних від простроченої суми 5657,46 грн., витрати на правову допомогу адвоката 347,60 грн., та судові витрати в сумі 1716 грн. Рішення суду набрало законної сили 26.04.2011 року.

02.06.2011 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя, на виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області, видано виконавчий лист у справі № 0827/2-342/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

На протязі більше десяти років відповідач суму боргу за договором позики не повернула, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2011 у цивільній справі № 0827/2-342/11 не виконала.

Відповідно до листа № 38114 від 22.06.2021 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м. Дніпро) за виконавчим листом № 0827/2-342/11 від 02.06.2011 року виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 102012,06 грн. не погашено. Рішення суду боржником не виконано. Станом на 22.06.2021 року заборгованість за виконавчим листом складає 102012,06 грн.

Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої, другої статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за надані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно частин першої, другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені речовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Верховний Суд України у Постанові від 19.10.2016 року по справі №761/6313/14-ц (№ в ЄДРСР 62126268), підводячи підсумок відповідальності боржника перед кредитором, в разі несвоєчасного повернення позики конкретизував складові його боргу, висловив наступну правову позицію.

У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Згідно ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01.10.2014 р. по справі №6-113цс14 (№ в ЄДРСР 40821961), нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 р. в справі Дубенко проти України).

Ця позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.05.2013 р. у справі №6-39цс13 (№ в ЄДРСР 31701326).

Також, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: «Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК».

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

В той же час, станом на 10.06.2021 відповідач ОСОБА_2 грошові зобов`язання належним чином не виконала, що дає підстави нарахувати: 3% річних за порушення грошового зобов`язання протягом 3710 днів (з 26.04.2011 по 22.06.2021) в розмірі 31107 (тридцять одна тисяча сто сім) гривень 00 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання (з квітня 2011 року по червень 2021 року) в розмірі 189466,41 (сто вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 41 копійка; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 26.04.2011 по 22.06.2021) користування позиченими коштами в розмірі 134178,09 (сто тридцять чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривень 56 копійок. Вказані вимоги є законними і обґрунтованими, а тому, в межах заявлених позовних вимог, підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суму боргу за рішенням суду в розмірі 102012,06 грн. задоволенню не підлягають, адже цей борг вже стягнутий рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2011 року, і на виконання зазначеного рішення Шевченківським районним судом 02.06.2011 року було видано виконавчий лист № 0827/2-342/2011, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 77,66 % позову (354751,5 грн. : 456763,56 грн. х 100%), а сплачено 4568 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 3547,50 грн. судових витрат (77,66 % х 4568 грн. : 100%).

Керуючись ст.ст.10, 11, 18, 81, 141, 259, 263-265, 289 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 536, 599, 612, 625, 631, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за порушення грошового зобов`язання протягом 3710 днів (з 26.04.2011 по 22.06.2021) в розмірі 31 107 (тридцять одна тисяча сто сім) гривень 00 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання (з квітня 2011 року по червень 2021 року) в розмірі 189 466,41 (сто вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 41 копійка; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 26.04.2011 по 22.06.2021) користування позиченими коштами в розмірі 134 178,09 (сто тридцять чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривень 09 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3547 (три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 50 копійок.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Галущенко