Справа № 148/837/22
Провадження №2/148/368/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06.11.2017 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 17108 (далі - Кредитний договір).

Згідно даного Кредитного договору, боржнику банком було надано кредит для придбання транспортного засобу в сумі 372 930,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних строком на 84 місяці, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 06.11.2024. Згідно пункту 5.1.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобов`язань за цим (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується заставою транспортного засобу. Позичальник зобов`язався точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

06.11.2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3756. Згідно Договору застави в заставу Банку передано транспортний засіб марки PEUGOT, модель 208, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, що належить ОСОБА_1 .

Згідно кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з Банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом.

В зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору, у неї перед банком виникла прострочена заборгованість.

Станом на 24.05.2022 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 267 056,57 грн., з яких: 170 000,02 грн. - заборгованість за основним боргом (Кредитом); 71 074,86 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 217,46 грн. - пеня (з них: пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -100,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -116,78 грн.; 20 546,09 грн. - інфляційні втрати (з них: втрати від інфляції за несвоєчасне-погашення процентів за користування кредитом - 11405,28 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9140,81 грн.); 5 425,43 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та процентами (3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -2819,68, грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2605,75 грн.).

26.07.2021 за № 101.20-10/1209 Банком направлено боржнику вимогу про дострокове повернення кредиту, яку відповідач отримала особисто, однак заборгованість не погасила.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 4006 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.11.2017 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 17108 (далі - Кредитний договір) (а.с. 5-10).

Згідно пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Кредитного договору банк зобов`язується надати позивальнику кредит для придбання транспортного засобу в сумі 372 930,00 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 06.11.2024.

Згідно пункту 2.4., 2.4.1., 2.4.2., 2.4.3. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 18,99 % річних. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший день і не враховується останній день фактичного користування Кредитом.

Згідно п. 3.9. Договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з Банком, вимагати дострокового повернення суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом.

Відповідно до п. 4.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язався точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

Згідно пункту 5.1.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобов`язань за цим (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується заставою транспортного засобу.

Згідно пункту 9 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

06.11.2017 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу (далі - Договір застави), який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3756. Згідно Договору застави в заставу Банку передано транспортний засіб марки PEUGOT, модель 208, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, що належить ОСОБА_1 (а.с. 13-17).

В додатку б/н до кредитного договору № 17108 від 06.11.2017 сторонами визначено сукупну вартість кредиту та реальної процентної ставки станом на 06.11.2017 (а.с.11).

На адресу відповідача позивачем направлялася вимога № 101.20-10/1209 від 26.07.2021 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, яка нею отримана 30.08.2021 (а.с. 20).

Відповідно до розрахунку позивача 06.11.2017 відповідач отримала від позивача кредит в сумі 372930 грн.. Однак відповідач здійснювала погашення кредиту не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 24.05.2022 у неї виникла заборгованість в розмірі 267 056,57 грн., з яких: 170 000,02 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 71 074,86 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 217,46 грн. - пеня (з них: пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -100,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -116,78 грн.); 20 546,09 грн. - інфляційні втрати (з них: втрати від інфляції за несвоєчасне-погашення процентів за користування кредитом - 11405,28 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9140,81 грн.); 5 425,43 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та процентами (3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -2819,68, грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2605,75 грн. (а.с. 21-25).

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом складає 2605,75 грн. (а.с. 26-30).

Копіями виписок по рахунках відповідача підтверджується, що відповідач частково здійснювала погашення кредиту (а.с. 31-91).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст. 625 ЦК України.

За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Більше того, ще Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України.

Формулювання ст. 625 ЦК України коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 267056,57 грн..

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4006 грн. ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,ст.ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого за адресою: вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, IBAN НОМЕР_3 у філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 302076, заборгованість за договором про споживчий кредит №17108 від 06.11.2017 в розмірі 267056,57 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятдесят шість ) гривень 57 копійок, з яких: 170000,02 грн. - основний борг; 71074, 86 проценти за користування кредитними коштами; 217,46 пеня; 20546,09 інфляційні втрати; 5425,43 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк"судовий збір в сумі 4006 (чотири тисячі шість) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко