Апеляційне провадження №22-ц/824/7865/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначала, що 31 травня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А. вчинив виконавчий напис №435, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна (двох квартир) задовольнити вимоги ОСОБА_1 у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання або неналежного виконання боржником - ОСОБА_2 умов кредитного договору від 18 квітня 2006 року №CNL-В00/055/2006, укладеного нею та акціонерним комерційним банком «Райффайзен банк Україна» (далі - АКБ «Райффайзен банк Україна»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») в період з 18 квітня 2006 року до 18 березня 2019 року включно: - заборгованість за кредитом в сумі 9244743,61 грн, - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8 538 547,08 грн, сума плати, що сплачена ОСОБА_1 за вчинення виконавчого напису - 10 000 грн, що разом становить 17 793 290 грн.

03 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до приватного виконавця Яцишина А.М. заяву про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса від 31 травня 2019 року №435, заяву від 31 травня 2019 року про видачу акта реалізації предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1 і заяву від 31 травня 2019 року про видачу акта реалізації предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_2 .

В той же день, 03 червня 2019 року приватний виконавець Яцишин А.М. прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження №59259099 за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса від 31 травня 2019 року та об`єднання у зведене виконавче провадження №55987908.

03 червня 2019 року приватний виконавець Яцишин А.М. без заміни сторони стягувача (ПАТ «ОТП Банк» на ОСОБА_1 ) у виконавчому провадженні №55987908 видав ОСОБА_1 акти реалізації предметів іпотеки квартиру АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 .

05 червня 2019 року приватним нотаріусом видано ОСОБА_1 свідоцтво про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів і здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 .

05 червня 2019 року приватний виконавець Яцишин А.М. повернув стягувачу ПАТ «ОТП Банк» виконавчий лист №757/9754/13 про примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року в справі №757/9754/13-ц.

Позивач посилалася на те, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства. Так, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки з вимогами по кредитному договору й договору іпотеки чинним законодавством не передбачено вчинення виконавчого напису; розмір боргу боржника перед ОСОБА_1 безпідставно збільшено, оскільки заборгованість боржника за кредитним договором від 18 квітня 2006 року №CNL-В00/055/2006 складає зовсім іншу суму, ніж щодо якої вчинено виконавчий напис; подані ОСОБА_1 документи нотаріусу не підтверджують безспірності заборгованості; нотаріус не перевірив надіслання боржнику (іпотекодавцю) письмової вимоги про усунення порушень зобов`язання; заборгованість боржника за кредитним договором вже була стягнута згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року у справі №757/9754/13-ц, про що видано судом відповідний виконавчий документ і вчинення виконавчого напису призвело до подвійного стягнення боргу; нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами трирічного строку виникнення права вимоги.

У зв`язку з вищевикладеним, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №435, вчинений 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 17 793 290 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем 31 травня 2019 року №435 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

17.06.2022 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

30.06.2022 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване відсутністю представника позивача в місті Києві. При цьому сама позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, жодного доказу неможливості особисто прибути в судове засідання, а також наявності підстав для відкладення розгляду справи, до суду не надала. З огляду на вищевказане колегія суддів дійшла висновку про відхилення вищевказаного клопотання.

В судове засідання 07.07.2022 року відповідач ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 18 квітня 2006 року між АКБ «Райффайзен банк Україна», правонаступником якого виступає ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CNL-B00/055/2006.

За умовами даного кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 440 000 дол. США, цільове використання кредиту - перший транш на погашення поточної заборгованості позичальника перед кредитором першої черги в розмірі 290 000 дол. США, другий та третій транші на проведення ремонту в сумі по 20 000 дол. США, четвертий транш на проведення ремонту в сумі 10 000 дол. США, п`ятий транш на придбання нерухомого майна в сумі 100 000 дол. США.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі № 22-ц/796/2239/2013 за апеляційною скаргою ПАТ «ОТП Банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ«ОТП БАНК» про розірвання договорів було встановлено, що за даними кредитних заявок ОСОБА_2 отримувала транші за кредитним договором № CNL-В00/055/2006 від 18 квітня 2006 року наступним чином: 290 000 дол. США (140 000 дол. США було перераховано на рахунок № НОМЕР_1 на погашення кредиту ОСОБА_2 у АКБ «Правекс Банк» згідно договору про відкриття кредитної лінії № 375 - 003/05Ф від 16 вересня 2005 року) + (150 000 дол. США на рахунок № НОМЕР_1 на погашення кредиту ОСОБА_2 у АКБ «Правекс Банк» згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 375-002/05 Ф від 16 вересня 2005 року; 120 000 дол. США - згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 20 квітня 2006 року перераховано з поточного рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 на поточний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 у відділенні «Бессарабське» акціонерного товариства «ОТП Банк». Встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» виконав в повному обсязі умови кредитного договору та видав грошові кошти в розмірі 440 000 доларів США на поточний рахунок позичальниці, відкритий в Банку.

22 грудня 2008 року ПАТ «ОТП Банк» уклало з ОСОБА_2 додатковий договір № 1 до кредитного договору № CNL-B00/055/2006 від 18 квітня 2006 року, згідно якого Графік платежів викладно у новій редакції та зазначено, що у випадку порушення Позичальником будь-яких зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору та/чи цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовуються за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором. Підвищення процентної ставки не потребує укладення будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи Графіку платежів та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в першій банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з підпунктів кредитного договору та/чи цього додаткового договору.

27 лютого 2012 року ПАТ «ОТП Банк» направило на зазначену в додатковому договорі № 1 до кредитного договору № CNL-B00/055/2006 адресу ОСОБА_2 вимогу про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в якій просило погасити заборгованість, що станом на 14 лютого 2012 року становить 414 585,60 дол. США та 8 886,71 грн, з яких 344 054,47 дол. США - залишок заборгованості за кредитом; 70 531,13 дол. США - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 8 861,71 грн - пеня; 25 грн - штрафні санкції.

Відповідач ОСОБА_2 вимогу ПАТ «ОТП Банк» залишила без виконання

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/055/2006 у розмірі 430 737,04 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 3 441 грн.

23 липня 2014 року Печерський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №757/9754/13-ц щодо виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року.

14 березня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. відкрив виконавче провадження.

23 березня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. виніс постанову про арешт майна боржника, 02 квітня 2018 року - постанову про арешт коштів боржника, 31 травня 2018 року - постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, 10 квітня 2019 року - постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

19 квітня 2019 року приватний виконавець Яцишин А.М. для здійснення виконавчих дій з реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні №55987908 подав до державного підприємства «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна.

ДП «Сетам» виставило на торги майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 .

27 травня 2019 року ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації майна боржника, за результатом якого було сформовано протоколи. Однак торги визнано такими, що не відбулись.

15 березня 2019 року ПАТ «ОТП Банк» уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» договір про відступлення права вимоги №314, за яким ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ФК «Інвест Хаус» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № CNL-B00/055/2006.

18 березня 2019 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» уклало з ОСОБА_1 договір №317 про відступлення права вимоги, яким передало ОСОБА_1 право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № CNL-B00/055/2006.

Згідно вказаних договорів було змінено іпотекодержателя по квартирі АДРЕСА_2 та квартирі АДРЕСА_1 , а саме: ПАТ «ОТП Банк» на ОСОБА_1

31 травня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А. вчинив виконавчий напис №435 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

03 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №59259099 щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

05 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з реалізацією майна в порядку реалізації арештованого майна.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 03 червня 2019 року об`єднано виконавчі провадження №55987908 та №59259099 у зведене виконавче провадження №59259290.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Заперечуючи проти обґрунтування рішення суду першої інстанції, апелянт зазначає про те, що суд безпідставно не витребував у приватного нотаріуса всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса, у зв`язку з чим, прийшов висновку про недотримання нотаріусом вимоги про вчинення виконавчого напису на підставі доказів безспірності вимоги.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із такими твердженнями апелянта.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій обов`язок надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події покладається на сторону, що стверджує про їх вчинення чи наявність. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суть позиції позивача полягала в тому, що при вчиненні оскаржуваного напису не було дотримано усіх вимог закону, встановлених для цього. З іншої сторони, відповідач стверджував, що всі передбачені законодавством вимоги були дотримані. За таких умов, саме відповідач мав надати до суду докази дотримання вимог закону при вчиненні виконавчого напису нотаріуса, однак даного обов`язку ним виконано не було.

Незважаючи на покладення обов`язку доказування на відповідача, позивач клопотав перед судом про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. належним чином засвідчених копій документів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, що й було зроблено ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року. В той же час, як вбачається з листа Міністерства юстиції України від 25.01.2021 року №3361/6-21, діяльність приватного нотаріуса Юдіна М.А. було припинена на підставі письмової заяви нотаріуса від 28.12.2020 року і станом на 22.01.2021 року документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Юдіна М.А. до Київської державної нотаріальної контори передані не були.

За таких умов твердження апелянта в цій частині не можуть бути прийняті судом.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції посилався на частину першу та другу ст.. 35 Закону України «Про іпотеку» якою визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Оскільки жодного доказу наявності вищевказаного належного повідомлення в ході розгляду справи представлено не було, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення оскаржуваного виконавчого напису з порушенням встановленої законом процедури.

Окремо колегія суддів апеляційного суду звертає також увагу і на наступне:

У відповідності до положень ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» в редакції, що діяла на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Правовідносини на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис виникли у зв`язку з укладенням між ОСОБА_2 та АТ КБ «Райффайзен банк України» 18.04.2006 року кредитного договору, виконання якого було забезпечено договором іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року з ОСОБА_2 була стягнута заборгованість на користь ПАТ «ОТП Банк» за вказаним кредитним договором. При цьому судом було встановлено, що вимога про погашення заборгованості за кредитним договором була направлена банком на адресу боржника 27.02.2012 року. За умовами кредитного договору від 18.04.2006 року термін виконання зобов`язання за кредитом настає через 30 календарних днів від дня отримання боржником вимоги кредитора про дострокове погашення боргу.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що право вимоги за спірним кредитним договором виникло ще наприкінці лютого 2012 року. За таких умов вчинення виконавчого напису 31.05.2019 року про звернення стягнення на іпотечне майно на виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором від 18.04.2006 року було вчинено з порушенням встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» правила щодо вчинення виконавчого напису не пізніше трирічного строку з дня виникнення права вимоги, що окремо обумовлює незаконність такого виконавчого напису.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько