АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
5 липня 2022 року
Справа № 726/1092/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Одинака О. О.
суддів Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.
секретар Конецька Д.Г.
позивач заступник прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 4 березня 2021 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Байцар Л.В.
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2020 року заступник прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та припинення права, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Прокурор просив суд:
3) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29 травня 2018 року за № 288, а саме 1/2 частки громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41322553 від 29 травня 2018 року), яка знаходиться по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;
4) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30 травня 2018 за № 300, а саме 1/2 частки громадської будівлі (АГЗП) (індексний номер: 41342064 від 30 травня 2018 року), яка знаходиться по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;
5) визнати недійсним пункт 1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 7 вересня 2018 року № 5919, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з іншої сторони.
6) визнати недійсним пункт 1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 8 грудня 2017 року № 1439, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони;
9) скасувати державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 8 грудня 2017 року № 1439, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Лірниченко Н. М. за № 23834650;
10) скасувати державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 7 вересня 2018 року за № 5919, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з іншої сторони, оформлену записом, вчиненим приватним нотаріусом Холоменюк О. І. за № 27825110;
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 4 березня 2021 року позов заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради задоволено.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу від 11 серпня 2017 року за № 18438, від 14 серпня 2017 року за № 18643, від 29 травня 2018 року за № 288, від 30 травня 2018 року за № 300.

Визнано недійсним пункт 1.5 договорів позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 07 вересня 2018 року № 5919, від 08 грудня 2017 року № 1439.

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку), яка знаходиться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101), припинено право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (АГЗП), яка знаходиться по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 210), припинено право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Скасовано державну реєстрацію іпотеки, зареєстрованої на підставі договорів позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 8 грудня 2017 року № 1439, від 07 вересня 2018 року за № 5919.

Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), які знаходяться по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (АГЗП), яка знаходиться по АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 04 березня 2021 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 18 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 4 березня 2021 року в частині задоволення позову заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без змін.

У червні 2022 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, яка мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору, понесених сторонами у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті додаткової постанови

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання.

Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

У пункті 3 частині першій статті 270 ЦПК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Згідно з частинами першою та третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що Чернівецькою обласною прокуратурою було заявлено до відповідачів 14 вимог немайнового характеру (визнання недійсним чотирьох договорів купівлі-продажу частини нерухомого майна, визнання недійсними пункту 1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 7 вересня 2018 року № 5919 та пункту 1.5 договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 8 грудня 2017 року, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (автомийку) та припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - громадську будівлю (АГЗП) та припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасування державної реєстрації іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 8 грудня 2017 року № 1439, скасування державної реєстрації іпотеки, зареєстрованої на підставі договору позики грошових коштів та іпотеки нерухомого майна від 7 вересня 2018 року за № 5919 та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою).

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VI (далі - Закону) встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону Закону України «Про судовий збір» встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 7 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року, № 294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2102 гривні.

Враховуючи вищенаведене, розмір судового збору, який повинна була сплатити

Чернівецька обласна прокуратура за подання позовної заяви, становив 29 428 гривень (2102 (прожитковий мінімум для працездатних осіб) х 14 (кількість позовних вимог)=29428).

З платіжного доручення № 910 від 6 серпня 2020 року вбачається, що за подання позову Чернівецькою обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 29 428 гривень, що свідчить про сплату позивачем судового збору у визначеному законом порядку та розмірі.

Окрім того, згідно платіжного доручення № 678 від 8 червня 2021 року Чернівецька обласна прокуратура за подання касаційної скарги сплатила судовий збір у розмірі 58856 гривень.

Оскільки постановою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 18 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою було скасовано та в подальшому апеляційним судом рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 4 березня 2021 року в частині задоволення позову заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою було залишено без змін, а в решті позовних вимог відмовлено постановою Чернівецького апеляційного суду від 18 травня 2021 року, колегія суддів вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат. Зокрема з ОСОБА_1 на користь Чернівецької обласної прокуратури слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви та касаційної скарги в частині вирішення вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в розмірі 6 306 гривень (2102х200%) =2102+4204=6306).

Також як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 5 квітня 2021 року, ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 44 223 гривні, хоча у відповідності до вимог закону повинен був сплатити судовий збір у розмірі 44142 гривні (29428х150%=44142).

Частинами першою, другою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частини четверта, п`ята статті 56 ЦПК України).

У даному спорі заступник прокурора Чернівецької обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради.

Ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 27 серпня 2020 року провадження у справі за вказаним позовом було відкрито.

Тобто з дати постановлення вказаної ухвали місцевого суду, у відповідності до приписів частини п`ятою статті 56 ЦПК України, саме Чернівецька міська рада, як зазначений у позові орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, набула статусу позивача. Прокурор не має статусу позивача у цій справі.

Тому і відповідний розподіл судових витрат, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача.

Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 січня 2019 року у справі № 908/799/17, від 12 січня 2021 року у справі № 908/730/19, від 28 липня 2021 року у справі № 707/105/20, від 26 травня 2022 року у справі № 707/207/20, від 14 липня 2021 року у справі № 707/218/20.

Враховуючи вищенаведене, саме з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 40 989 гривень ( 44142 (2102х150%)=44142-3153=40989).

При цьому апеляційним судом не враховується судовий збір, який був сплачений апелянтом в частині оскарження рішення суду першої інстанції про задоволення позову заступника прокурора Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, оскільки постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 4 березня 2021 року у вказаній частині було залишено без змін.

Керуючись статтею 270, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 40 989 (сорок тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької обласної прокуратури 6 306 гривень (шість тисяч триста шість) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та касаційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна додаткова постанова складена 6 липня 2022 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: І.М. Литвинюк

Н.Ю. Половінкіна