Справа № 561/990/21
05 липня 2022 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Хвалько М.М.
представника позивача адвоката Пипи А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою інтернет сервісу «EasyCon» цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Криничанської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Криничанської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 до країни Катар, місто Доха, з метою навчання, проживання та виховання строком на п`ять років з моменту набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у грудні 2018 року припинили спільне проживання. Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року місце проживання малолітньго ОСОБА_2 визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 , з відповідача ОСОБА_2 стягуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2021 року і до його повноліття.
На даний час малолітній ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю, яка його утримує, піклується про його здоров`я, навчання, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Із лютого 2020 року позивач офіційно працевлаштована в державі Катар, має стабільний дохід. У грудні 2020 року вона уклала шлюб із громадянином ОСОБА_3 , має намір переїхати на простійне місце проживання до Катару, отримала посвідку на постійне місце проживання, разом з чоловіком орендують житло. Для забезпечення отримання дитиною належної освіти одержала підтвердження про влаштування малолітнього ОСОБА_2 до Канадської школи в місті Доха, старшу групу дитячого садка (KG2) академії Blyth, отримала на його ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон та візу.
Однак, отримати дозвіл батька дитини на її тимчасовий виїзд за кордон неможливо, оскільки останній ухиляється від надання такої згоди.
Вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон відповідає якнайкращим інтересам дитини, яка проживатиме у повноцінній сім`ї, навчатиметься.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, просила розгляд справи здійснювати за участі її представника адвоката Пипи А.О.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Пипа А.О. заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Крім того, просила врахувати те, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану позивач вивезла малолітнього сина ОСОБА_2 до держави Катар. За відповідачем рахується заборгованість за аліментами понад шести місяців. Надання тимчасового дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон необхідне з метою її виховання, навчання, проживання у повноцінній сім`ї, у безпеці, що відповідає її якнайкращим інтересам. Темін дії дозволу на тимчасовий виїзд за кордон просила визначити саме п`ять років, оскільки це строк навчання у молодшій школі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Криничанської селищної ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. При цьому також вказав на те, що позивач на території Криничанської селищної ради не проживає, обстежити умови проживання сім`ї неможливо, з батьком дитини зв`язок відсутній, у зв`язку з цим надати висновок про доцільність надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордин без згоди батька неможливо.
Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що у свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Згідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року місце проживання малолітньго ОСОБА_2 визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 , з відповідача ОСОБА_2 стягуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2021 року і до його повноліття.
Також встановлено що 27.12.2020 року позивач зареєструвала шлюб із громадянином ОСОБА_4 , має посвідку на проживання в державі Катар, де офіційно працевлаштована, орендує житло, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.07.2021 року № 261, договором оренди від 06.08.2020 року, трудовим договором від 01.02.2020 року,
Малолітній ОСОБА_2 зарахований до Канадської школи в місті Доха, старшу групу дитячого садка (KG2) академії Blyth, на його ім`я видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон та візу.
З пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні вбачається, що на даний час малолітній ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 перебуває за межами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Разом з тим пунктом 1 абзацу 2 частини 5 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, підтвердженої довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів;
З наведеного вбачається, що позивачу для тимчасового вивезення її малолітньої дитини за межі України з метою навчання не потрібно отримувати дозволу батька дитини, який на час такого виїзду має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, тому обраний позивачем спосіб захисту є неналежним. У випадку створення позивачу перешкод у вивезенні малолітньої дитини за кордон іншими особами або установами, вона не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом, або іншим шляхом захистити свої порушені права.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року, справа №489/3761/18. У якій, зокрема, зазначено, що позивач, як законний представник малолітньої дитини місце проживання якої визначено разом з нею, обрала неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки той із батьків, з яким за рішенням суду проживає дитина, самостійно вирішує питання щодо тимчасового виїзду дитини за межі України з метою її навчання за кордоном за наявності довідки про заборгованість зі сплати аліментів.
Також суд звертає увагу, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року впроваджено правовий режим воєнного стану на території України. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено дію воєнного стану на території України з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року на 90 діб.
У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні Кабінетом Міністрів України спрощено порядок виїзду за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків.
Так, пунктом 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 передбачено, що виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону.
Після прибуття дітей, до держави остаточного перебування особи, що супроводжують дітей, зобов`язані протягом одного робочого дня звернутися до консульської установи України в державі перебування для постановки їх на тимчасовий консульський облік.
У зв`язку з чим у позивача на даний час не існує перешкод для виїзду із неповнолітньою дитиною сторін за кордон без рішення суду та нотаріально посвідченої згоди батька у разі виникнення загрози пов`язаної із воєнним станом.
Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі наведеного та керуючись ст. 41, ст. 150, ч. 5 ст. 157 Сімейного Кодексу України, ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, -
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Криничанської селищної ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформаія про сторони:

Позивач - ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований с. Олександрове Вараського району Рівненської області.

Повний текст рішення складено 05 липня 2022 року.

Суддя : Р. М. Снітчук