Справа № 346/2455/22
Провадження № 2/346/1126/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Рокіщук Н.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 до про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 , не залишивши заповіту. За життя йому фактично належали житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , а також він користувався не приватизованою земельною ділянкою площею 0,13 га, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На момент смерті ОСОБА_4 з ним разом проживали позивачі як діти померлого, а також його дружина, тобто відповідач. Всі вони, тобто сторони, прийняли спадщину.

З дня смерті відповідач вступила в управління спадковим майном, а саме вона обробляє земельну ділянку та здійснює податкові та страхові платежі.

З метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину позивачі звернулися до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявами про прийняття спадщини за законом. Однак, ця нотаріус постановами від 15.12.2021 року та 29.06.2022 року відмовила позивачам у видачі вказаного свідоцтва, оскільки 24.09.2021 року до цієї приватного нотаріуса звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідач із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на зазначене будинковолодіння. При зверненні до нотаріуса ці спадкоємці повідомили, що документ, який посвідчує право власності померлого на зазначене нерухоме майно, у них відсутній та надали виписку з інвентаризаційних матеріалів, видану 30.09.2021 року ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №70021, в якій зазначено про те, що право власності на зазначене спадкове будинковолодіння не зареєстроване.

Тому позивачі просять визнати за кожним з них в порядку спадкування право власності на на 1/3 (одну третю) частку вказаних житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, 08.07.2022 року подали до суду письмові заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати без їх участі (а.с.70,71).

Відповідач в підготовче засідання не з`явилапся, 05.07.2022 року подала до суду заяву, в якій зазначила про визнання позовних вимог та просить справу розглядати у її відсутності (а.с.72).

Тому наявні підстави, передбачені ч.3 ст.200 ЦПК України, для ухвалення рішення в підготовчому засіданні.

В зв`язку з неявкою в підготовче засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття прав а власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до даних свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 26.02.2007 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сопів Коломийського району Івано- Франківської області(а.с.7).

Судом встановлено, що з метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину позивачі звернулися до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, ця нотаріус постановами від 15.12.2021 року та від 29.06.2022 року відмовила позивачам у видачі вказаного свідоцтва, оскільки 24.09.2021 року до цієї приватного нотаріуса звернулися дочка померлого ОСОБА_1 (позивач ) та відповідач із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме зазначене будинковолодіння. При зверненні до нотаріуса ці спадкоємці повідомили, що документ, який посвідчує право власності померлого на зазначене нерухоме майно, у них відсутній, та надали виписку з інвентаризаційних матеріалів, видану ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 30.09.2021 року за №70021, в якій зазначено про те, що право власності на зазначене спадкове будинковолодіння не зареєстроване (а.с.50,51).

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 05.10.2021 року, нерухоме майно складається з: житлового будинку літера «А»; загальною площею 83.6 кв.м., житловою площею 42.4 кв.м.; погребу "Б"; стодоли - «В», сараю «Г», літньої кухні - «Д», гаражу "Е"; вбиральні «Є», огорожі - «№ 1-2». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1989 році (а.с. 8-11).

Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої цим же підприємством 30.09.2021 року за № 70021, право власності на зазначене спадкове будинковолодіння станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с.39).

Судом також встановлено, що до часу смерті ОСОБА_4 фактично володів та користувався житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , а також земельною ділянкою площею 0,13 га, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. На момент смерті ОСОБА_4 в зазначеному будинку проживали сторони. Дане господарство відносилося до робітничого двору. Вказане підтверджується довідками №1041 та №1407, виданими Печеніжинською селищною радою (Сопівським старостинським округом) Коломийського району Івано-Франківської області 14.09. та 16.12.2021 року відповідно (а.с.40, 52).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2022 року (справа №346/6475/21), яке набрало законної сили і яким визнано порядку спадкування за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 (одну третю) частку вказаного будинковолодіння, встановлено, що у своїй заяві №127 про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданій 24.09.2021 року до вказаної приватного нотаріуса, ОСОБА_3 вказала, що вона прийняла зазначену спадщину. Крім неї, спадкоємцями є її діти, тобто позивачі, а також зазначила, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 як дочка померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 зверталася до цієї ж нотаріуса із заявою №128 про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка складається із зазначеного будинковолодіння, вказавши, що прийняла цю спадщину. Щодо ОСОБА_2 як сина померлого, то в матеріалах справи №346/6475/21 наявні копії матеріалів відповідної спадкової справи, серед яких відсутня заява ОСОБА_2 про відмову від спадщини, відкритої після смерті його батька (а.с.53, 54).

Відповідно до правил, передбачених ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, згідно з положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, всі сторони вважаються такими, що прийняли вказану спадщину, та належать до першої черги спадкування за законом, оскільки вони проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і там було зареєстроване їх місце проживання.

Тому кожна зі сторін має право на 1/3 частку зазначеного спадкового майна.

За наведених обставин суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це визнання не суперечить закону, а саме вищенаведеним положенням ч.3 ст.1268 ЦК України, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, та, керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_2 , право власності на 1/3 (одну третю) частку будинковолодіння, яке складається із житлового будинку літера «А»; загальною площею 83.6 кв.м., житловою площею 42.4 кв.м.; погребу "Б"; стодоли - «В», сараю «Г», літньої кухні - «Д», гаражу "Е"; вбиральні «Є», огорожі - «№ 1-2», та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 (одну третю) частку будинковолодіння, яке складається із житлового будинку літера «А»; загальною площею 83.6 кв.м., житловою площею 42.4 кв.м.; погребу "Б"; стодоли - «В», сараю «Г», літньої кухні - «Д», гаражу "Е"; вбиральні «Є», огорожі - «№ 1-2», та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя Калинюк О. П.