ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5193/21

Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/207/22

Суд у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 30.09.2021, м. Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягти з останньої заборгованість у загальній сумі 11312 грн 46 коп., а також судові витрати у розмірі 2270 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану заборгованість станом на 31.07.2021 позивачем нараховано внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним ними кредитним договором без номера від 19.11.2007 у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 218 грн 82 коп., за відсотками за користування кредитом - 11083 грн 64 коп. та пені 631 грн 20 коп., але пеню позивач просить стягти з відповідача у сумі 10 грн 00 коп.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 218 грн 82 коп. й витрати по сплаті судового збору 43 грн 81 коп. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що наявність кредитної заборгованості у вказаній сумі є доведеною, але позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди про розмір відсотків за користування кредитом та пені, а тому суд визнав безпідставними вимоги в цій частині.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом і пені та ухвалити рішення, яким задовольнити вимоги в цій частині. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено базову процентну ставку за користування кредитом 1,9% на місяць (22,8% річних), ОСОБА_1 приєдналася до них;

- відповідач користувався кредитним лімітом. Крім того, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача. Отже відсутність підпису ОСОБА_1 на відповідних Умовах та Правилах надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» не свідчать про те, що відповідач не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості;

- відповідачем у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним укладений сторонами кредитний договір. Також ним не оспорювався факт його укладення. Ці обставини свідчать про згоду відповідача з усіма умовами укладеного сторонами договору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

15.11.2007 ОСОБА_1 підписала заяву SAMD№S982. У цій заяві зазначено, що:

- відповідач виявила бажання оформити платіжну картку «Зарплатна», а також кредитну картку «Універсальна» з лімітом за цією карткою 250 грн 00 коп., базова відсоткова ставка за кредитним лімітом 1,9% на місяць із розрахунку 360 днів у році, комісія - 1%; термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки; сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів з платіжної картки;

- банк на підставі цієї угоди має право виплатити клієнтові винагороду за надані банку послуги (виконані роботи). Повний перелік оплачуваних банком послуг та умови їх надання й оплати визначені Правилами, розміщеними на сайті www.privatbank.ua, або окремо підписаною угодою між клієнтом та банком;

- ОСОБА_1 ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді;

- остання погоджується, що подана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами становить договір про надання банківських послуг;

- відповідач зобов`язується про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів з моменту їх виникнення, вона не заперечує проти інформування її про стан її платіжної картки за допомогою e-mail або SMS;

- банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт;

- номер виданої ОСОБА_1 картки - НОМЕР_1 від 13.12.2007 (копія заяви на арк. 26).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 31.07.2021 відповідач має перед ним заборгованість за кредитним договором в сумі 11312 грн 46 коп., з яких: 218 грн 82 коп. заборгованість за кредитом, 11083 грн 64 коп. заборгованість за простроченими відсотками та за пенею у сумі 10 грн 00 коп. Цей розрахунок виконано виходячи з таких процентних ставок за користування кредитом: 22,8 % на рік - в період з 19.11.2007 по 31.12.2012, 30% на рік в період з 01.01.2013 по 01.08.2019, 0 % на рік в період з 23.08.2019 по 30.10.2019 (арк. 5-19). З цього розрахунку й виписки по рахунку ОСОБА_1 (арк. 20-23) вбачається, що остання отримала від АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти у загальній сумі 242 грн 75 коп., а за період з 19.11.2007 по 30.10.2019 на погашення кредиту вона сплатила йому кошти у загальній сумі 5968 грн 14 коп., які спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» без номера та дати, а також копія наказу № 906 С-169 від 23.08.2006 про внесення змін в договірну базу по платіжних картках, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів) ОСОБА_1 не підписані (арк. 27-32, 33-36).

Згідно з довідками АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 :

- видано такі кредитні картки: № НОМЕР_1 , яка відкрита НОМЕР_2 , термін дії листопад 2011 р., № НОМЕР_3 , яка відкрита 11.07.2012, кінцевий термін дії квітень 2016 р. (арк. 25);

- встановлювалися такі кредитні ліміти: з 13.12.2007 250 грн 00 коп., з 24.01.2008 500 грн 00 коп., з 23.12.2008 320 грн 00 коп., з 28.01.2009 220 грн 00 коп. та з 30.10.2019 0 грн 00 коп. (арк. 24).

АТ КБ «ПриватБанк» надало апеляційному суду разом з письмовими поясненнями розрахунок заборгованості за укладеним сторонами договором без номера від 19.11.2007, відповідно якого станом на 31.07.2021 загальний залишок заборгованості за кредитом становить 218 грн 82 коп. та за відсотками за користування кредитом 652 грн 91 коп., а разом 871 грн 73 коп. (арк. 9196).

ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено витягом з статуту цього товариства (арк. 42-43).

Аналізуючи правові норми, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пункт 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення і тривання спірних правовідносин, приписував, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема про тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, і орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Проте:

- у підписаній відповідачем заяві зазначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 1,9 % на місяць, тобто 22,8% на рік. У той же час розрахунок спірної заборгованості ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 виконано виходячи з процентної ставки в розмірі 30% на рік, тобто з процентної ставки, що є вищою, ніж процентна ставка, обумовлена сторонами, які до того ж нараховувалися після квітня 2016 р. - після закінчення строку дії укладеного сторонами договору;

- надані позивачем витяги з Тарифів і Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» не можна вважати складовою укладеного сторонами кредитного договору, оскільки вони не підписані ОСОБА_1 і відсутні дані про їх визнання останньою.

В силу ст.ст. 549 ч. ч. 1, 2 і 625 ч. 1 ЦК України розмір процентів за прострочення погашення кредиту є похідним від розміру простроченого кредиту та кількості часу прострочення його сплати.

З розрахунку спірної заборгованості й виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що вона на погашення кредиту сплачувала АТ КБ «ПриватБанк» кошти по 25.11.2018, які товариством спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним (арк. 20-23). АТ КБ «ПриватБанк» спрямовувало сплачені ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості кошти в період з 28.01.2008 по 25.11.2018 на погашення не тільки кредиту, а й неправомірно завищених відсотків за користування кредитом, які до того ж нараховувалися після квітня 2016 р. - після закінчення строку дії укладеного сторонами договору. Тож апеляційний суд не може констатувати, що розмір заборгованості відповідача у визначеній позивачем сумі і за кредитом, і за простроченими процентами обчислено у відповідності з умовами укладеного сторонами договору. Тобто апеляційний суд не може констатувати, що АТ КБ «ПриватБанк» діяло у передбачений кредитним договором між сторонами спосіб, спрямувавши частину сплачених ОСОБА_1 коштів на погашення нарахованих ним у завищеному розмірі процентів за користування кредитом. Крім того, у справі відсутні докази, що сторони дійшли згоди про умови та розмір пені, яку має сплачувати відповідач за прострочення зобов`язань за укладеним з позивачем кредитним договором. Відповідно апеляційний суд не може констатувати, що АТ КБ «ПриватБанк» правильно визначило розмір спірної заборгованості ОСОБА_1 за кредитом.

Різниця між отриманими і повернутими ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» коштами становить: 5968 грн 14 коп. (сума сплачених товариству коштів на погашення кредиту) 242 грн 75 коп. (сума фактично отриманих коштів) = 5725 грн 39 коп.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються, як такі, що суперечать описаним вище встановленим у справі обставинам та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Апеляційний суд вирішує справу як на наданих місцевому суду доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.

ОСОБА_1 рішення місцевого суду не оскаржується; його законність і обґрунтованість перевірено у межах доводів апеляційної скарги, так як підстав для застосування припису ч. 4 ст. 367 ЦПК України не встановлено.

З викладеного випливає, що рішення суду І інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: