Справа № 301/627/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2022 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до Іршавського районного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 61489,91 гривень, посилаючись на те, що 13.09.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір № 501 та надано відповідачу кредитні кошти у сумі 53134 грн.

Відповідач не виконує умови договору належним чином внаслідок чого станом на 17 січня 2022 року заборгованість відповідача становить 61489,91 гривень, яка складається з : 36823,55 грн. заборгованість за кредитом, 4,99 грн. заборгованість за процентами, 24661,37 грн. заборгованість за комісією. Просить суд стягнути з відповідача 61489,91 гривень заборгованості за кредитом та судові витрати по справі в розмірі 2481,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 28 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

18.05.2022 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Марусич М.С. подано відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечують, вважають їх такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що кредитний договір є нікчемним, виходячи з наступних підстав : кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та скріплений підписами сторін та печаткою відповідача, в тому числі додатки до договору, а саме і публічна пропозиція банка на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб, також мають відповідати вимогам письмового правочину, тобто скріплені підписами сторін та печаткою банку, однак надана до справи публічна пропозиція банка таким вимогам не відповідає. Враховуючи, що між сторонами фактично відсутній кредитний договір, тому сторони мають виходити із положень заяви укладеної між сторонами за № 501від 13.09.2019 року на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, інших умов щодо кредитування дана заява не передбачає. А тому всі посилання позивача на публічну пропозицію на укладання договору є безпідставними, оскільки вона не підписана відповідачем. Просить суд врахувати лише умови передбачені заявою № 501 від 13.09.2019 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та те коли кредитна карта закінчила свою дію, а також, правові наслідки користування коштами поза межами строку договору, оскільки в заяві від 13.09.2019 року не зазначено інших умов ( в тому числі порядку нарахування процентів) в разі користування коштами поза межами дії карти. Відповідач не підписував публічну пропозицію банку на укладення договору, на підставі якої банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами та комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву № 501 від 13.09.2019 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами, комісії за обслуговування кредитної заборгованості та щодо сплати неустойки, та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов, а також Публічних пропозицій укладення договору, оскільки Умови та Пропозиції це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви про приєднання до договору позивач дотримав вимог закону про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Надані до позовної заяви документи (розрахунок заборгованості) не є належним доказом, який підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлює розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути виключно первинні документи. Крім того, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні закону, умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні закону, є нікчемною. Відповідачу за заявою про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 13.09.2019 банком не надано жодної інформації про якість, кількість, обсяг, виконавця та зміст послуги «комісійна винагорода за обслуговування кредиту», позивачем не встановлено навіть характер цієї послуги, що дає обгрунтовані підстави вважати, що така послуга не надавалась банком відповідачу взагалі. Слід врахувати те, що відповідач, не маючи спеціальної освіти та відповідних знань, не міг об`єктивно оцінити умови кредитного договору, помилково придбав не потрібну йому послугу у вигляді додаткових послуг банку, зміст якої детально не розкритий надавачем послуг - позивачем. Згідно з даних розрахунку заборгованості банку по картковому рахунку відповідача від 17.01.2022 року наданої банком, відповідачем сплачено 9231,04 грн. в рахунок погашення комісії, зміст, обсяг, якість та кількість яких не встановлено позивачем, що дає обгрунтовані підстави вважати, що зазначена послуга не надавалась банком взагалі. Позивач не довів належними та допустимими доказами та не обгрунтував наявність простроченої заборгованості за комісією у розмірі 24661,37 грн. тому визнають позовні вимоги в частині простроченої заборгованості за сумою кредиту 25692,49 грн. відповідно до розрахунку : 34923,53 грн. (залишок непогашеної суми кредиту, відповідно розрахунку заборгованості) 9231,04 грн. (фактично погашена сума комісії, яка нарахована незаконно і має бути направлена на погашення тіла кредиту). Просить в задоволенні позовних вимог відмовити частково, а саме в частині стягнення простроченої заборгованості за комісією в розмірі 24661,37 грн., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі у розмірі 4,99 грн. та простроченої заборгованості за сумою кредиту 11131,06 грн.

Представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» Кущ Я.В. в судове засідання не з`явився, а подав заяву, згідно до поданої заяви позов підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити, а справу розглянути в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача адвокат Марусич М.С. для участі в розгляді справи не з`явилися, представник відповідача адвокат Марусич М.С. подав до суду заяву, просить суд справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги визнають частково, відповідно до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 уклала та підписала Заяву № 501 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб з Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 надано кредит в сумі 53134 гривень для загальних споживчих цілей, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% та кінцевий термін повернення 24 місяці, що підтверджується заявою № 501 від 13.09.2019 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, меморіальним ордером № TR.37595444.86841.8810 від 16.09.2019 року, паспортом споживчого кредиту від 13.09.2019 року ( а.с. 6, 13, 14).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501 від 13.09.2019 року станом на 17 січня 2022 року заборгованість відповідача становить 61489,91 гривень, яка складається з : 36823,55 грн. заборгованість за кредитом, 4,99 грн. заборгованість за процентами, 24661,37 грн. заборгованість за комісією (а.с. 17-18).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти, у встановленому договором розмірі, однак відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється.

Відповідно до Заяви № 501 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 13.09.2019 року встановлено, що клієнт підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування, погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі Дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду нам укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11.06.2019 року ( а.с. 7-12).

Відповідно до п. 2.1.2. ч. 2 «Загальні положення» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами цього Договору Банк, у разі Акцепту Клієнтом Публічної пропозиції на укладення Договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором і Тарифами.

Відповідно до п. 2.2.1. ч. 2 «Загальні положення» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору у письмовій (паперовій або електронній) формі за умови подання Клієнтом документів і відомостей, перелік яких визначається відповідно до вимог законодавства України та/або внутрішніх документів Банку, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору.

Відповідно до п. 2.2.5. ч. 2 «Загальні положення» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 6.8. ч. 6 «Відповідальність Сторін та порядок вирішення спорів» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сторони дійшли згоди, про те, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за спорами, що виникають із Договору, а саме відшкодування збитків, сплати неустойки (штрафів, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 5.7.3. ч. 5 «Умови надання Споживчого кредиту» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

13.09.2019 року відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, де зазначено суму кредиту 53134 гривень, строк кредитування 24 місяці, процентна ставка 0,01% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99 % ( а.с. 13).

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч.1ст.229 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст.11 Закону №1023-XII, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтями 2, 47 Закону № 2121-III, передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Представник відповідача у відзиві на позов просить визнати нікчемним кредитний договір в цілому у зв`язку з недодержанням письмової форми правочину, при цьому, одночасно визнає позов частково в частині суми заборгованості за кредитом та просить визнати договір нікчемним в частині нарахування комісії. Крім цього, у відзиві зазначає, що відповідач при підписанні договору, не маючи спеціальної освіти та відповідних знань не міг оцінити умови кредитного договору, помилково придбав не потрібну йому послугу у вигляді додаткових послуг банку (а.с.76). Таким чином, відповідач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх вимог.

При цьому, відповідачем не надано суду жодного належного доказу, який би підтверджував та доводив обставини ненадання позивачем інформації про умови кредитування та на підтвердження того, що оспорена ним частина договору в частині нарахування процентів та комісії є несправедливою.

Відповідач особисто підписала заяву № 501 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб з Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», про що свідчить її підпис на даній заяві, в заяві чітко обумовлено суму кредиту, строк надання кредиту, розмір річної процентної ставки та розмір щомісячної комісії. Також відповідач була ознайомлена з умовами договору, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту від 13.09.2019 року, тому вимоги відповідача про визнання кредитного договору нікчемним в цілому у зв`язку з недодержанням письмової форми правочину не знайшли свого підтвердження в суді.

До того ж відповідач, як позичальник, мав можливість протягом 14 днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від даного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів (ст.15 Закону №1734-VII), однак, жодних дій щодо відмови від договору не вчинила, що в чергове свідчить про те, що вона погодилася з усіма істотними умовами договору.

Комісія за обслуговування кредиту, включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, а, отже, не суперечить вимогам законодавства. Натомість, несправедливими умовами за положеннями Закону №1023-ХІІ вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 467/555/19.

Отже, на момент укладення кредитного договору набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні витрати за споживчим кредитом, до яких належать проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування та повернення кредиту, відтак втратила чинність норма Закону України «Про захист прав споживачів», яка забороняла кредитодавцю встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що отримання банком плати за обслуговування кредиту не суперечить приписам Закону України «Про споживче кредитування», передбачено умовами кредитного договору.

За наведених обставин, встановивши, що відповідач погодився із усіма істотними умовами договору, зокрема, щодо оплати комісії та процентів, які є незмінними, і були відображені в заяві № 501 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, паспорті споживчого кредиту, які також підписані відповідачем, враховуючи, що при укладенні даного договору дотримано вимоги законодавства та даний договір є дійсним, а також те, що відсутність спеціальних знань у галузі права у відповідача не є підставою для визнання умов договору недійсними, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України та ст. ст. 13, 81, 203, 207, 215, 229, 526, 626, 627, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, адреса : 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованість за кредитним договором №501 від 13.09.2019 р. у розмірі 61489,91 гривень (шістдесят одна тисяча чотириста вісімдесят дев`ять гривень дев`яносто одну копійку).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

- позивач : Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4)

- відповідач : ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_2 )

- представник відповідача : адвокат Марусич Максим Сергійович (адреса : 21005, м. Вінниця, вул. Академіка Ющенко, буд. 6, прим. 105, Вінницької області).

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка