Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7673/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі: Кофановій А.О.,

за участю

представника заявника

адвоката Кушнір А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Галина Михайлівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно.

Як зазначено, 29.10.2021 вона звернулась до приватного нотаріуса Іващенко Г.М. із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до витягу № 67065164 від 29.10.2021 була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . Проте, нотаріус їй пояснила, що отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законодавством порядку вона не зможе, з причин того, що вона не відноситься до кола спадкоємців, в зв`язку з тим, що шлюб між ними було розірвано.

У поданій заяві також вказано, що вони познайомились з ОСОБА_4 ще, коли навчались на другому курсі Ленінградського санітарно-гігієнічного медичного інституту у 1978 році. Шлюб між ними було зареєстровано 07.05.1983 у місті Санкт-Петербург (Ленінград). По завершенню навчання, вони разом з чоловіком переїхали на постійне проживання до міста Черкаси, де на той час проживав батько її чоловіка і будував будинок. Її батьки проживали у Республіці Татарстан в місті Богульма. За час шлюбу у нас народилось двоє синів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Одразу після переїзду вони почали проживати за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає і зараз. ОСОБА_4 працював у Черкаській обласній лікарні, а вона розпочала працювати в Центрі Здоров`я (Будинок санітарної просвіти). Із 1995 року чоловік розпочав працювати у Черкаському наркологічному диспансері, пізніше він очолив даний заклад, де його було обрано головним лікарем і з 1999 року вона також перейшла працювати лікарем у КНП «Черкаський наркологічний диспансер ЧОР», де працює і зараз. Будинок, у якому вони проживали, був подарований її чоловіку його батьком. Так, як інколи між ними ставалися непорозуміння, та з метою поліпшення житлових умов, вона прийняла рішення про необхідність звернення про постановку на облік на покращення житлових умов. З цією метою шлюб між ними було розірвано 09.10.1990. Разом з тим, отримати житло від держави їй не вдалось. Питання придбання житла залишалось не вирішеним, у них підростало двоє синів і в 2000 році та 2002 році вона виїжджала до Норвегії працювати. За ці кошти їй вдалось придбати квартиру, в якій вона наразі зареєстрована по АДРЕСА_2 , але ніколи там не мешкала.

Фактично, вони жодного дня не припиняли проживати спільно, вели разом господарство, купували речі домашнього вжитку, робили у будинку ремонтні роботи. За цей довгий період ними було придбано речі побутової техніки: холодильник, телевізор, пральна машина тощо. Спільними зусиллями будинок, в якому проживали, було повністю перебудовано та відремонтовано, проведено заміну покрівлі, утеплення, заміна вікон, та інше. Вони дарували одне одному подарунки, останнім подарунком стала відеокамера. Проводили разом відпочинок, подорожували разом під час відпустки, що підтверджується наданими копіями авіаквитків та страхового полісу. У 2021 році вони відвідали Португалію. Чоловік підтримував та допомагав їй, вони завжди піклувались одне про одного. За цей час у них вже народились онуки, вони проводили спільно з дітьми вихідні дні.

До того ж, зазначає, що факт того, що вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_4 , підтверджується актом опитування сусідів та довідкою, що видана Комітетом Самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» від 22.09.2021 № 292. Смерть ОСОБА_4 настала раптово, у довідці про причини смерті вказано діагноз - гостра легенево-серцева недостатність. Вони прожили довге сімейне життя і ніколи не замислювались над тим фактом, що шлюб між нами було розірвано. Після смерті чоловіка обидва їхні сини, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_5 , подали заяви про відмову від спадщини. Разом з тим, вона, як виявилось, не може приймати участь у спадкуванні. Крім того, звернувшись до Управління пенсійного фонду, вона з`ясувала, що не може подати заяву на перехід на пенсію по втраті годувальника, так як шлюб між нею та покійним ОСОБА_4 було розірвано і вони не зареєстровані за однієї адресою.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 їй необхідно для можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, а також можливості отримувати пенсію по втраті годувальника. Так, як інші спадкоємці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовились, спору про право у даному випадку немає і встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, заявниця просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1990 року по момент смерті останнього.

Ухвалою суду від 23.12.2021 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження.

Ухвалою суду від 31.05.2022 зобов`язано приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Галині Михайлівні надати до суду: інформацію із спадкового реєстру щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про всіх спадкоємців, про чинні заповіти, відмову від прийняття спадщини, усунення від спадщини, відомості про видані та отримані свідоцтва про право на спадщину після її смерті, копії заяв осіб, які звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представниця заявниці ОСОБА_1 - адвокат Кушнір А.С. підтримала заяву та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обгрунтування та з урахуванням доказів, які додані до заяви. Крім того, зазначила, що судові витрати заявниця залишає за собою.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

У судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без їх участі.

У судове засідання заінтересована особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі. У своїй заяві також зазначив, що він підтверджує той факт, що його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно проживали спільно, однією сім`єю, до дня смерті його батька. Заяву ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є сусідом заявниці. Із 1972 року вони мешкають в одному будинку на дві половини. Заявниця ОСОБА_1 мешкала разом з чоловіком ОСОБА_4 , як одна сім`я, у яких за час спільного проживання народилося двоє спільних синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 завжди робили все по господарству разом, приймали родичів, працювали на городі та відпочивали.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою заявниці з 1980 року. Їх діти разом росли, у них добрі відносини. Також зазначила, що заявниця ОСОБА_10 жили разом з чоловіком ОСОБА_11 , за час їхнього спільного проживання народилося двоє дітей. Вони вели спільне господарство, приймали гостей, відпочивали, здійснювали ремонт будинку тощо.

Заслухавши пояснення представниці заявниці та покази свідків, враховуючи думку заінтересованих осіб, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 07.05.1983 між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 укладено шлюб (актовий запис № 1022). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_13 , дружині - ОСОБА_13 , що підтверджується довідкою про укладення шлюбу № 812 від 25.09.2015, виданою начальником відділу РАЦС Центрального району Комітету у справах РАЦС Уряду Санкт-Петербурга.

09.10.1990 вказаний вище шлюб розірвано, про що Придніпровським райвідділом ЗАГС м. Черкаси видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_13 .

За час спільного проживання у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження № НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 04.09.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 2112 та видане свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Із доданого до заяви паспорту ОСОБА_1 (серія НОМЕР_5 ), вбачається, що її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, у матеріалах справи наявний акт опитування сусідів від 22.09.2021, який посвідчений головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» Ніконенко В.В., зі змісту якого вбачається підтвердження факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Проживала разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 - до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і разом вели спільне господарство.

Крім того, головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» Ніконенко В.В. видана довідка з місця проживання та про склад сім`ї № 292 від 22.09.2021, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Проживала разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 - до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і разом вели спільне господарство. Зазначено, що даний запис здійснено відповідно до акту опитування сусідів від 22.09.2021 № 291.

Витрати на організацію поховання ОСОБА_4 понесла заявниця ОСОБА_1 , що підтверджується договором замовлення № 895 на організацію та проведення поховання від 09.09.2021 та відповідною квитанцією про оплату послуг.

Також з`ясовано, що після смерті ОСОБА_4 , заявниця ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. із заявою про прийняття спадщини.

До того ж, на виконання вимог ухвали суду від 31.05.2022, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. надано відповідь від 20.06.2022 № 01-16/78, зі змісту якої вбачається, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67064564 від 29.10.2021 знайдено інформацію, щодо складання від імені спадкодавця ОСОБА_4 заповіту, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено заповіт на частину будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , а на ім`я ОСОБА_1 складено заповіт на автомашину марки М-21406, державний знак НОМЕР_6 , який посвідчений державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Вороною О.О. 15.11.1995 р.№ 3-6335. Заповіт є чинним. 21.09.2021 ОСОБА_2 відмовився від спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. 21.09.2021 р.№ 1591. 27.09.2021 ОСОБА_5 відмовився від спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою, справжність підпису на якій засвідчено тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса м. Москва ОСОБА_14 - ОСОБА_15 27.09.2021 № 77/579-н/77-2021-9-166. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавались.

Отже, судом встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку, якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На думку суду, спору про право немає, а тому справа належно розглядається у порядку окремого провадження.

За приписами частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Варто зазначити, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16-ц.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації.

Крім того, згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, незалежно від часу прийняття спадщини - вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , будучи колишньою дружиною, проживала зі спадкодавцем - своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини вона подала до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М., про відмову від спадщини нею не заявлено.

Відповідно до роз`яснень, висвітлених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Слід зазначити, що спадкоємець зі спадкодавцем з часу переїзду у м. Черкаси, вели спільно господарство, мали єдиний бюджет, незважаючи на те, що місце реєстрації спадкодавця інше. Крім того, з`ясовано, що вони були пов`язані взаємними правами та обов`язками подружжя, мають спільних дітей, які відмовились від спадщини у встановленому законом порядку, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявниця проживала з ним до самого дня його смерті, організувавши потім його поховання. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі.

Метою заявниці при зверненні до суду із цією заявою є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку, а також оформлення пенсійного забезпечення по втраті годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

На думку суду, недотримання заявницею вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» щодо відсутності реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем, не свідчить про те, що вона не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, слід встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до моменту смерті ОСОБА_4 .

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даною заявою вказувала, що вона проживала з 1990 року по момент смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 та ст. 44 Кодексу про шлюб та сім'ю (далі - КпШС), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав та обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Кодекс про шлюб та сім'ю не передбачав інституту цивільного шлюбу.

Оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01.01.2004, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01.01.2004.

За таких обставин вимоги заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та ведення спільного господарства з 1990 року по 31.12.2003 включно не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 3 Сімейного кодексу України, ст.ст. 405, 1216, 1220, 1221, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004р. до моменту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.06.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька