Номер провадження: 22-ц/813/164/22
Справа № 495/5507/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сєвєрової Є.С., Колеснікова Г.Я.

За участю секретаря - Дерезюк В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу представника приватного підприємства «Ренесанс 7» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року(про зустрічне забезпечення) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства "Ренесанс-7"

-про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог та заяв

01 липня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Ренесанс-7", про стягнення заборгованості по заробітній платі.

29.01.2020 року ПП «Ренесанс-7» звернувся з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2

12.11.2020 до суду від представника ПП «Ренесанс-7» надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої зазначив, що на нього, як підприємця з юридичним статусом ПП Ренесанс - 7 було покладено непропорційний тягар праці, і що обсяг витрат, спричинений безпосередньо першочерговими господарськими роботами та процедурами з постачання соціальних послуг підтриманого проживання ВПО, були відносно великими, тож до ПП «Ренесанс -7» було застосовано Кабінетом Міністрів України, Мінекономіки (Мінекономрозвитку), Мінеоцполітики та Одеською облдержадміністрацією примусову працю у розумінні статті 4 Конвенції 1950р.

ПП Ренесанс - 7 як підприємець з юридичним статусом фактично з тим, що посадові особи Кабінету Міністрів України, Мінекономіки (Мінекономрозвитку), та Одеською обласної державної адміністрації позбавили його майна шляхом експропріації.

Посилаючись на те, що посадові особи КМУ, Мінекономіки (Мінекономрозвитку), та Одеською облдержадміністрації позбавили гарантій недоторканості його майна і забезпечення захисту його майнових прав, а також права на мирне володіння своїм майном, просить суд:

-прийняти до розгляду заяву про забезпечення зустрічного позову (щодо встановлення обов`язку вчинити певні дії) та сприяти захисту від протиправних діянь посадових осіб державних органів; -постановити окрему ухвалу якою замінити неналежного відповідача за первісним позовом - ПП Ренесанс - 7, належним відповідачем яким є Одеська обласна державна адміністрацію - Установа-гарант, головний розпорядник коштів державного бюджету;

-постановити окрему ухвалу суду якою покласти на Кабінет Міністрів України обов`язок вчинити дії у межах адміністративного розсуду виконати доручення Прем`єр-міністра України Гройсмана А. Б. визначеного у витягу з протоколу № 70 засідання Кабінету Міністрів України від 13.122017 до пункту 4 Про проекти розпоряджень викладено у редакції такого змісту якого: Мінекономрозвитку разом із Одеською облдержадміністрацією в тижневий строк додатково опрацювати питання щодо відшкодування витрат за проживання та харчування сімей, у яких на утриманні були особи з інвалідністю, з тяжкими формами захворювання, санаторно-курортному закладу ПП Ренесанс - 7 (Сперанца) та у разі потреби подати в установленому порядку Кабінетові Міністрів відповідний проект та встановити строк необхідний для виконання вказівки суду (частини 1 і 7 статті 262 ЦПК України);

- окрему ухвалу надіслати Кабінетові Міністрів України (частина 6 стаття 262 ЦПК України); винести окрему ухвалу про зупинення провадження № 2/495/2217/2019 у цивільній справі № 495/5507/10 (провадження ) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до приватного підприємства Ренесанс - 7 до вирішення іншої справи.

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Білгород-Дністровським райсудом Одеської області від 16 листопада 2020 року в задоволенні заяви приватного підприємства "Ренесанс-7" про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства "Ренесанс-7" про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Відмовляючи в зустрічному забезпеченні районний суд виходив з того , що до заяви ПП «Ренесанс-7» не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Суд звернув увагу, що зустрічний позов ПП «Ренесас-7» ще не прийнятий до розгляду судом, не вирішувалось питання його прийняття та взаємопов`язаності позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства "Ренесанс-7" про стягнення заборгованості по заробітній платі із вимогами ПП «Ренесанс-7» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про захист і зустрічні позовні вимоги, що свідчить про передчасність подання відповідної заяви про забезпечення позову.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду .замінити неналежного відповідача за первісним позовом ПП «Ренесанс-?», належним відпоідачам-Одеською обласною державною адміністрацією-Установою-гарант,головний розпорядник коштів державного бюждету. Постановити окрему ухвалу якою покласти на Кабінет Міністрів України обовязок вчинити дії у межах адміністративного розсуду та виконати доручення Премєр Міністра , визначене у витягу з протоколу 70 засідання КМУ від 13.12.2017 року; винести окрему ухвалу про зупинення провадження за позовом позивачів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що заробітна плата позивачам повинна здійснюватися за рахунок державного бюджету, які не належать відповідачу При цьому посилається на Конвенцію Міжнародної організації праці № 173 1992 року «Про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, а компенсація витрат, понесених підприємцем з юридичним статусом ПП «Ренесанс-7» є прямою відповідальністю КМУ та в звязку з заборгованістю коштів одеською обласною адміністрацією.

В апеляційній скарзі наводяться доводи щодо динаміки розподілу грошових коштів одеській обладміністрації та їх використання не за цільовим призначенням та на те, що позивачі неправильно визначились з відповідачем по справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, частинами 1,2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частинами 1-4 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так , відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, позивач ПП «Ренесанс-7» заявив вимоги до наступних відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

В той же час, у прохальній частині своєї заяви про забезпечення зустрічного позову ставляться вимоги безпосередньо до КМУ, Мінекономіки (Мінекономрозвитку), та Одеською облдержадміністрації, вказуючи на їх протиправні дії щодо позбавлення його майна.

До заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Що стосується відмови в зустрічному забезпеченні, колегія суддів вважає такий висновок суду законним та обґрунтованим, оскільки розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи, заходи зустрічного забезпечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованого судом, та розміром, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

У даному випадку, судом не встановлено, що ПП «Ренесанс-7» будуть заподіяні збитки, крім того, порушуючи питання про зустрічне забезпечення представником заявника не було зазначено способу зустрічного забезпечення та обґрунтування щодо його , що не є співмірним із забезпеченням позову.

Посилання не те, що позивачі позов заявили не до того відповідача та на те, що саме державні установи несуть відповідальність перед відповідачами, виходить за межі заявленого клопотання про забезпечення зустрічного позову та вирішується на стадії розгляду спору по суті.

Таким чином, в ході перегляду оскаржуваної ухвали колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а тому такі доводи відхиляються колегією суддів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «Ренесанс 7» залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.07.2022 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова