провадження №2/932/1254/20
У Х В А Л А

01.06.2022 м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Цитульського В.І.,

секретаря судового засідання Мудраченко Д.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Днепр» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 відкрито провадження у вказаній справі.

03.02.2021 справу прийнято до провадження судом у складі головуючого судді Цитульського В.І.

У підготовчі засідання 30.06.22021, 20.09.2021, 17.11.2021, 25.02.2022 та 01.06.2022 сторони не з`явилася.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе вирішити питання про закриття провадження за відсутності сторін. При цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом обставини.

В межах даної справи позивач просить визнати незаконним та скасувати протокол загальних зборів ТОВ «СТС ТД» (нова назва ТОВ «Техно-Днепр») №14-06/16 від 14.06.2016, поновити її на попередній роботі та стягнути моральну шкоду.

Згідно долученої копії оскаржуваного протоколу, зокрема учасником товариства звільнено із посади директора товариства ОСОБА_1 та призначено іншого директора.

Розглядаючи цивільну справу №201/11878/18, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Техно-днепр» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за період затримки розрахунку, зобов`язання вчинити певні дії, суди виходили із того, що позивачем не доведено факт її перебування у трудових відносинах з ТОВ «СТС ТД» у період з 28.10.2015 до 14.06.2016. При цьому вказано, що під час розгляду справи позивачем визнавався той факт, що трудового договору між нею та ТОВ «СТС ТД» не укладалося.

Застосовані норми права та висновки Верховного Суду.

У відповідності до ч.4 ст.82 КПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена у статті 59 Закону про господарські товариства, яка також відсилає до статті 41 цього Закону. Відповідно до зазначених норм до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю, крім іншого, належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства (пункт «г» частини п`ятої статті 41 цього Закону).

Із частини першої статті 3 КЗпП України вбачається, що до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

У зв`язку із цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, від 19.02.2020 у справі Справа №145/166/18.

У вказаних справах Великою Палатою Верховного Суду провадження у справах закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

При цьому Великою Палатою Верховного Суду вказано, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які можуть бути предметом трудового спору, є похідними від вимог щодо правомірності припинення його повноважень та, відповідно, не можуть бути у цій справі розглянуті до вирішення первісної вимоги.

Висновки суду.

Позивачем оскаржується рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю в частині зміни виконавчого органу товариства.

Враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, такий спір є корпоративним та підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Більше того, у спорі між тими самими сторонами, судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність між сторонами трудових відносин.

Вимоги про стягнення моральної шкоди є похідною від вимог щодо правомірності рішення загальних зборів відповідача, відповідно, не може бути у цій справі розглянута до вирішення первісної вимоги.

За вказаних обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись статтями 2, 44, 233, 257 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Днепр» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника відшкодування моральної шкоди у зв`язку в порушенням трудовим прав закрити.

Надіслати копію ухвали сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І.Цитульський