Справа 484/2159/22
Провадження №2-о/484/70/22
УХВАЛА

про повернення заяви

25 липня 2022 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє за довіреністю ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лисогірський старостинський округ Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , в порядку окремого провадження звернулась до суду із заявою, у якій просить визнати її тітку ОСОБА_3 , 1953 року народження, безвісно відсутньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється, зокрема, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.3 ч.2, ч.4 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, у складі одного судді і двох присяжних.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч.4 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У заяві про визнання особи безвісно відсутньою представником заявниці визначено заінтересованою особою Лисогірський старостинський округ Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (адреса: вул. Первомайська , 50, с. Мигія, Первомайський р-н, Миколаївська обл.), що не є юридичною особою та відповідно до ст.46 ЦПК України не має цивільну процесуальну правоздатність.

Отже, Лисогірський старостинський округ Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області - не є належною заінтересованою особою у справі.

Як вбачається із заяви та доданих до неї копій документів, позивачка ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, проживає на території Російської Федерації.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право" (далі - Закон № 2709-IV) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 2709-IV цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Згідно із статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону ; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

У відповідності до ч.2 ст. 175 ЦПК України, заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Також слід зауважити, що положеннями ч. 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Заява, подана та підписана від імені ОСОБА_1 її представником ОСОБА_2 , про визнання особи безвісно відсутньою належить до категорії справ, які розглядаються судом в порядку окремого позовного провадження, відповідно, не є трудовим спором, спором щодо захисту соціальних прав чи малозначним спором. Окрім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не здійснює представництво малолітньої чи неповнолітньої особи, особи, визнаної судом недієздатною або дієздатність якої обмежена.

Відтак, з огляду на викладене, представником у вказаній справі не може бути особа, яка не є адвокатом.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Право на заняття адвокатською діяльністю надається у встановленому законом порядку. Матеріали провадження, всупереч вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України, не містять ні довіреності адвокату, ні ордера, виданого відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посвідчені довіреністю, виданою тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса Неустроєвої Лілії Іванівни Якутського нотаріального округу Республіки Саха (Якутія) Гаврильєвою Сарданою Семенівною від 26.01.2021 (реєстровий номер 14/62-н/14-2021-1-160).

Вказана довіреність від імені заявниці ОСОБА_1 видана ОСОБА_2 як фізичній особі, а не особі, яка має право на заняття адвокатською діяльністю.

Доказів того, що остання є адвокатом, до матеріалів заяви не долучено.

Окрім того слід зауважити, що довіреність від 26.01.2021 на ім`я ОСОБА_2 видана з правом передоручення строком на три роки. Таким чином представник ОСОБА_2 вправі звернутись до адвоката, повноваження якого, відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Як вказує п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, вважаю, що неможливе вирішення питання про відкриття провадження у цій справі, а тому приходжу до висновку про необхідність повернути заяву заявнику.

Приписами ч.6 ст.185 ЦПК України встановлено, що про повернення заяви, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє за довіреністю ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лисогірський старостинський округ Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання особи безвісно відсутньою, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В.Мельничук