"22" липня 2022 р. Справа № 363/2011/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати факт заподіяння їй моральної шкоди внаслідок вторгнення російських військ на територію України 24 лютого 2022 року та військової агресії.

Заявниця зазначає, що встановлення зазначеного факту необхідно для реалізації її права на відшкодування в подальшому завданої моральної шкоди.

Разом з тим, дана заява в порядку окремого провадження, за правилами якого вона подана, розгляду не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження: загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, зокрема відповідно до п. 5 ч. 2 даної статті такими є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, однак даний перелік не є вичерпним, адже відповідно до ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Водночас згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому згідно з п. 9 ч. 2 даної статті відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Також частиною 3 ст. 386 ЦК України зазначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Окрім того, як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що встановлення юридичного факту заподіяння особі моральної шкоди Законом не передбачено, а відшкодування моральної школи нерозривно пов`язано з її заподіянням. Розгляд таких справ здійснюється судом в порядку позовного провадження, адже заподіяння шкоди має наслідком виникнення у особи, діями якої таку шкоду заподіяно, обов`язку її відшкодувати.

Відтак у даному випадку наявний спір про право, у зв`язку з чим подана ОСОБА_1 заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, коли в порядку окремого провадження здійснюється розгляд виключно безспірних проваджень.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у відкриті окремого провадження в цій справі. Порушене заявницею питання підлягає розгляду в позовному провадженні, за відповідним позовом до осіб, на права та обов`язки яких впливатиме рішення суду про встановлення факту, про який просить заявниця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України,

ухвалив:

у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Роз`яснити заявниці її право звернутися до суду з позовною заявою в порядку позовного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя