Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 42 635, 41 гр. витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.

Посилається в позові на те, що 02 червня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а його власник зазнав матеріальних збитків.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Потерпіла особа в дорожньо-транспортній пригоді до подала заяву до МТСБУ про виплату та надала всі необхідні для цього документи.

У зв`язку з цим на виконання вимог закону була визначена сума заподіяної шкоди та здійснена регламентна виплата з урахуванням витрат на збір документів у сумі 42 635, 41 гр.

Виходячи з цього, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 11 листопада 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

17 січня 2022 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.

/ а. с. 27 /

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, за ініціативою суду справу було призначено до розгляду з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просить розглядати справу в його відсутності.

Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про відкладення судового розгляду для вирішення питання з МТСБУ про порядок погашення суми відшкодування.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено по дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Перелік таких випадків приведено в ч.2 даної статті.

Приведена відповідачем причина для відкладення розгляду справи законом не передбачена і його бажання врегулювати спір не є підставою для неявки в судове засідання.

Суд також враховує, що претензія позивача до відповідача останнім була отримана в липні 2020 року, до цього часу, тобто протягом майже двох років, сторони питання відшкодування не вирішили і ініціативи в його вирішенні відповідач не проявляв.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі в разі неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки.

Виходячи з цього суд вважає неявку відповідача в судове засіданні без поважних причин і вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Судом встановлено, що 02 червня 2020 року о 09 год. 30 хв. на вул. Жмеринській, 22 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження, а його власник зазнав матеріальних збитків.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

/ а.с. 5, 28 - 44 /

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власник пошкодженого транспортного засобу в даній дорожньо-транспортній пригоді звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання страхового випадку та подав заяву про відшкодування шкоди.

На підставі наказу № 7462 від 20 липня 2020 року платіжним дорученням № 1480420 від 21 липня 2020 року власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 було виплачено 40 945, 41 гр.

/ а.с. 11 - 14 /

Відповідно до п.39.1, 39.2.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з п.п. 43.1.2 п. 43.1 статті 43 Закону для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються централізовані страхові резервні фонди, у тому числі фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

За змістом п.п. «а» п. 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування постраждалій особі внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували доводи позивача, суду не надав.

Більше того, своїми заявами, поданими до суду, визнав свою вину в дорожньо-транспортній пригоді та свій обов`язок відшкодувати понесені судом витрати на виплату страхового відшкодування потерпілій особі в ДТП.

В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 270, 00 гр. судового збору та 1 690, 00 гр. гр. витрат, пов`язаних з проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складання звіту ФОП ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 15,16, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 / на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України / 02154, м. Київ, б-р. Русанівський, 8, / 40 945, 41 гр. страхового відшкодуввння, 1 690, 00 гр. судових витрат та 2 270, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішння або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва