Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2009/21
Провадження № 2/945/421/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Жиган А.О., позивача ОСОБА_1 ,представника позивача ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степівської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Степівської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона є спадкоємицею померлого чоловіка ОСОБА_3 ,однак вона не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і пропустила встановлений для цього строк у зв`язку з тим, що знаходилася за кордоном на заробітках також зазначила,що ніхто не повідомив її про смерть її чоловіка. Таким чином просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дорошенко М.В. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Степівської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 роки в с.Кринички Миколаївського району Миколаївської області.

Згідно довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 5-352 від 26.08.2021 року ОСОБА_3 був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 14.08.1986 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №5-159 від 12.05.2021 року позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 лише з 31.08.2007 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

За приписами цивільного законодавства спадкування може відбуватися за заповітом (Глава 85 ЦК України) та за законом (Глава 86 цього ж Кодексу).

Частиною 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач, заявляючи позовні вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, посилається як на причину поважності пропуску шестимісячного строку перебування за кордоном та відсутність інформації про смерть спадкодавця.

Як встановлено, чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кринички Миколаївського району Миколаївської області. Перебіг визначеного законом шестимісячний строку для прийняття спадщини за законом закінчився 27.05.2007 року.

Починаючи з 31.08.2007 року по теперішній час позивачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 від 23.07.2007 року позивачка звернулася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції з приводу зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » про що в Книзі реєстрації зміни імені 23.07.2007 року зроблено відповідний актовий запис №08.

Згідно звіту з патоморфологічних досліджень ОСОБА_6 16.01.2013 року відвідувала лабораторію Центру «Екшіолу Іш» № 36 D,4 Окмедам-Стамбул.

В Листі лікарні «Езел Чапа» від 07.01.2013року, міститься інформація про відвідування лабораторії позивачкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, сторона позивача не обґрунтовує позов тим, що строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини було пропущено з поважної причини, якою є перебування на лікуванні.

Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили,що позивачка тривалий час перебувала в Туреччині з 2005 року,повернулася у вересні 2020 року. Поховання чоловіка не здійснювала .

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Крім того належних доказів тривалого лікування та перебування позивача за кордоном суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, з огляду на встановлені судом обставини та наведені норми матеріального права суд дійшов висновку про відсутність поважность причин вказаних позивачем, оскільки зазначені причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом у визначений законом шестимісячний строк.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 161/9998/17, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, від 05 грудня 2019 року у справі № 717/1796/16-ц.

Судом також враховано тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. У справі, встановлено, що тривалість пропуску строку складає більш ніж 15 років, чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 17.08.2021 року.

Тобто об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, позивачем не наведено.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить понад 15 років, а також встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом та вважає, що позивач не довів існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття спадщини, а отже ним не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. ч. 1, 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Степівської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції-Миколаївський апеляційний суд.

Дата складення повного судового рішення 12.07.2022 року.

Суддя М. М. Войнарівський