Справа № 308/8309/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., за участю секретаря судових засідань Івашко Я.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борсенко Олександр Вікторович, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борсенко Олександр Вікторович, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

Одночасно з позовною заявою представником позивача - адвокатом Борсенко О.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, кадастровим номером :11:023:0077, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник посилається на те, що у разі задоволення позову виникнуть підстави для відновлення речових прав позивачки на нерухоме майно, яке їй належало раніше, і внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, до розгляду та вирішення спору, відповідач нічим не обмежений вчинити будь-які правочини щодо переданого за оспорюваним договором майна, відчужити його, передати в іпотеку, приховати іншим чином, що унеможливить ефективний захист прав позивача, який змушений буде звертатись з новими позовами до суду, а також неможливість виконання рішення суду в даній справі.

Беручи до уваги той факт, що даний спір в першу чергу стосується нерухомого майна, яке має належати позивачу, та яке до розгляду цього спору може протиправно відчужитись відповідачем, є достатні підстави дійти висновку, що в даному випадку існує реальна загроза в істотному ускладненні ефективного захисту прав позивача у разі задоволення поданої позовної заяви, оскільки вказане нерухоме майно може бути відчужено відповідачем на користь третіх осіб до набрання законної сили судовим рішенням за результатом вирішення даного спору, а відтак позивач буде змушений звертатись до суду з новими позовами та буде позбавлений ефективного судового захисту своїх прав.

Позивач вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову буде утруднено, а то і неможливе поновлення порушених його прав внаслідок можливого переоформлення речових прав на нерухоме майно. В такому разі визнання недійним договору не призведе до ефективного способу захисту порушених прав позивача. Фактично позивач буде позбавлений можливості захистити свої права у визначений законом спосіб, хоча такий є на даний час належним та оптимальним способом захисту, оскільки визнання недійсним договору за рішенням суду є підставою для відновлення речових прав позивача. Крім того, у випадку виникнення речових прав та їх реєстрації за третіми особами це зумовить необхідність звернення позивача з іншим (віндикаційним) позовом, що передбачатиме виникнення нових спорів, в тому числі за участі третіх осіб, а захист прав позивача в межах даної справи буде не ефективний та неможливий. Саме існування таких обставин має місце в даній справі, що відповідно є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, виходячи з предмета та підстав позову, кінцевою метою позову у даній справі є поновлення порушених прав, інтересів позивача, як власника нерухомого майна, шляхом визнання оскаржуваного договору дарування недійним.

Арешт на нерухоме майно, на думку позивача, не призведе до позбавлення відповідача правомочностей володіння та користування спірним майном, не буде надто обтяжливим для нього. З врахуванням зазначеного зустрічне забезпечення позивачем не пропонується. Відповідний захід забезпечення позову буде співмірним та відповідатиме заявленим позовним вимогам, оскільки дане обмеження права власності забезпечить ефективний захист прав позивача, запобігатиме виникненню нових спорів за участі невизначеного кола суб`єктів, ефективний захист прав позивачів в рамках даної справи без необхідності звертатись до суду з новими позовними вимогами.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а відтак, керуючись нормами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, згідно з п.1 ч.1 зазначеної статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як встановлено судом, предметом позову в даній праві є: визнання недійсним договору дарування, укладеного 24.07.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом якого є житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, кадастровим номером :11:023:0077, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Беручи до уваги той факт, що даний спір стосується нерухомого майна, яке до вирішення справи по суті може бути відчужене відповідачем, у суду є достатні підстави вважати, що в даному випадку існує реальна загроза імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Борсенко Олександр Вікторович, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :11:023:0077, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, буд. 14, оф. 57) та учасникам справи для відома.

Реквізити сторін:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник