Справа № 305/224/20
Провадження по справі 2/305/48/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемота М.І.

прокурора Ластовичака В.Ю.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області Швед І. (далі Позивач) звернувся в суд з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки. Позов мотивований тим, що Тячівською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Рахівського району встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер - :07:001:0076) площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області.На підставі зазначеного наказу територіального органу виконавчої влади, 25 липня 2018 року державним реєстратором Рахівської РДА Делятинчуком А.І. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вказану земельну ділянку, яку останній на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №36 від 01.03.2019 відчужив на користь ОСОБА_1 . Однак, вважає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 підлягає визнанню недійсним та скасуванню, а спірна земельна ділянка витребуванню у ОСОБА_1 на користь держави з таких підстав. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно п.«в» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара. Так, місцевою прокуратурою встановлено, що рішенням Косівсько-Полянської сільської ради №143 від 28.09.2016 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», на підставі ст. ст. 118 та 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :08:002:0122, площею 0,0961 га для садівництва за адресою с. Косівська Поляна, урочище Аршиця. 31 жовтня 2016 року, на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування, державним реєстратором Рахівської міської ради Петращуком І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - :08:002:0122, площею 0,0961 га, що розташована в с. Косівська Поляна, ур. Апшиця, Рахівського району. Таким чином, зазначене підтверджує, що ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Фактично ОСОБА_2 реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду цільового призначення двічі, при цьому отримавши безоплатно у власність дві земельні ділянки загальною площею 0,2161 га для ведення садівництва. Враховуючи вищенаведене, всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області. Водночас статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на наведене, та оскільки наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 прийнятий з порушеннями вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, такий відповідно до ст. 152 ЗК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України підлягає визнанню недійсним. З інформаційної довідки №195919255 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2020 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №36 від 01.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Дан І.В., ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер - :07:001:0076, на користь ОСОБА_1 . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Правомочності щодо розпорядження земельними ділянками державної власності належать Держгеокадастру та його територіальним органам, яким, зокрема є Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Держава, як власник спірного об`єкта нерухомості, делегує Держгеокадастру та його територіальним органам повноваження щодо розпорядження таким від її (держави) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля держави як власника може виражатися лише в таких діях Держгеокадастру та його територіальних органів, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави. Так, здійснення ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області права власності, зокрема розпорядження спірним майном, не у спосіб та не в межах повноважень, передбачених законом, не може вважатись вираженням волі держави. Таким чином, земельна ділянка, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради, полонина Довга, Рахівського району, Закарпатської області вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто, поза волею власника цих земельних ділянок - держави. З врахуванням наведеного, земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер - :07:001:0076, що знаходиться за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області, підлягає витребуванню у добросовісного набувача, тобто у ОСОБА_1 , на користь держави. Посадові особи ні Держгеокадастру, ні ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, не вправі самостійно скасувати спірний наказ, оскільки на його підставі було зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 , тому вказане суперечитиме вимогам ч.1 ст.154 ЗК України. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення садівництва, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, який свідомо порушуючи закон набув право власності на неї. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 зловживаючи своїм правом набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме не повідомив ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, отримав незаконні переваги у порівнянні з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. На виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, при поданні позовної заяви до суду, прокуратурою Закарпатської області сплачено судового збору в розмірі 10 193,19 грн. Здійснення у зв`язку з розглядом справи інших судових витрат не очікується. На підставі викладеного, прокурор просить визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19 жовтня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469 346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області. Витребувати у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь держави земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469 346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району. Стягнути з ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 на користь прокуратури Закарпатської області сплачений судовий збір в розмірі 10193,19 грн.

Ухвалою Рахівського районного суду від 17.02.2019 було відкрито провадження у даній справі та запропоновано Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Виконувач обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру, 17.03.2020 ОСОБА_3 подав відзив на позов, де зазначив, що відповідно до п "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального садівництва - не більше 0,12 га. Згідно з клопотанням ОСОБА_2 від 15.02.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва, останній повідомив Головне управління, що земельну ділянку для індивідуального садівництва безплатно у власність не отримував. За результатом розгляду клопотання ОСОБА_2 Головним управлінням 16.03.2016 №588-сг видано наказ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", яким надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташованої за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. Наказом Головного управління від 19.10.2017 №33840сг "Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 , передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер 070010076, площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташованої за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області та рекомендовано оформити право власності на земельну ділянку відповідно до закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". державним реєстратором Рахівської РДА Делятинчуком А.І. 20.07.2018 проведено державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер рішення 42214278.Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки №36 від 01.03.2019 було здійснено державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку, відповідно до якого право власності ОСОБА_2 припинено та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 . При здійсненні перевірки щодо наявності у Державному земельному кадастрі відомостей про земельні ділянки, які зареєстровані за громадянином за реєстраційним номером облікової картки платника податків у Державному земельному кадастрі відображається актуальна інформація про останнього власника (після державної реєстрації припинення права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в цій ситуації за ОСОБА_2 ) та внесення відомостей про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відомостей про нового власника (в цій ситуації гр ОСОБА_1 ). Отже, у разі здійснення цивільно-правової угоди щодо відчуження права власності на земельну ділянку та державної реєстрації припинення права здійснити перевірку в Державному земельному кадастрі відомостей про отримання та використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки в межах повноважень головного управління є неможливим. Отже, здійснюючи дії щодо оформлення безоплатного набуття у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району (полонина Довга) Закарпатської області з відповідним клопотанням, у якому повідомив, що ним право на безплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва не використано, що підтвердив своїм підписом. Головне управління Держгеокадастру не наділене функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації ділянок та не є розпорядником інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Держгеокадастр здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Тому, вважають, що Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства при розгляді клопотання гр. ОСОБА_2 , оскільки в даних клопотаннях ОСОБА_2 повідомляв, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва не скористався, тому вважають, що судовий збір слід покласти на ОСОБА_2 . Крім того, зазначають, що Земельний кодекс України не передбачає такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого здійснено державну реєстрацію відповідних прав на земельну ділянку, тому наказ Головного управління від 19.10.2017 №3384-сг "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" є актом одноразового застосування і вичерпує свою дію шляхом виконання. Отже, відновлення можливого порушеного права держави не є скасування наказу Головного управління, а визнання недійсним права власності на земельну ділянку. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову та не стягувати судовий збір з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Ухвалою Рахівського районного суду від 27.01.2022 було залучено до участі у справі в статусі співвідповідача ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер :07:001:0076) площею 0,12 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195919255 від 10.01.2020 державним реєстратором Рахівської РДА Делятинчуком А.І. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0076) площею 0,12 га, державна реєстрація здійснена на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Так, у постанові від 24 червня 2015 року (справа №6-228цс14) Судова палата у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що передбачена ст. 116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку в розмірах встановлених ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Відповідно п. «в» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Суд встановив, що рішенням Косівсько-Полянської сільської ради №143 від 28.09.2016 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», на підставі ст. ст. 118 та 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :08:002:0122, площею 0,0961 га для садівництва за адресою с. Косівська Поляна, ур. Аршиця.

Таким чином, зазначене підтверджує, що ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017, використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

Фактично ОСОБА_2 реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду цільового призначення двічі, при цьому отримавши безоплатно у власність дві земельні ділянки загальною площею 0,2161 га для ведення садівництва.

Враховуючи вищенаведене, всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19.10.2017 безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2019 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0076) площею 0,12 га, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

Враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею, суд приходить до висновку, що вимога позивача про витребування її із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави є підставною, оскільки ця земельна ділянка, в порушення норм Земельного кодексу України вибула з володіння держави.

При цьому суд вважає, що віндикація майна, його витребування в особи, яка незаконно порушила чуже володіння, має легітимну мету, яка полягає в забезпеченні права інших осіб мирно володіти своїм майном. Така мета у цьому разі відповідає загальним інтересам суспільства.

Водночас суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання недійсним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19 жовтня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області.

Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Уданій справі прокурор пред`явив позов в інтересах держави у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням земельною ділянкою державної власності фізичною особою. Посилаючись на те, що при виділенні земельної ділянки порушено норми ЗК України, прокурор просив, зокрема, визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19 жовтня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших.

Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування також не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19)).

Враховуючи викладене, заявлена в цій справі прокурором вимога про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №3384-сг від 19 жовтня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району Закарпатської області, не є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах, а тому з цих підстав до задоволення не підлягає.

Відповідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про розподіл судових витрат таким чином.

У даному позові прокуратура Закарпатської області є платником судового збору в сумі 9142,19 грн згідно з платіжним дорученням №63 від 29.01.2020, 1051 грн згідно з платіжним дорученням №62 від 29.01.2020.

В.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у відзиві на позов просив не стягувати з управління судовий збір, оскільки спірним наказом не лише передавалася земельна ділянка у власність, а й затверджувалася відповідна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка в цілому відповідача законодавству, за умови надання ОСОБА_2 достовірних даних щодо виділення йому раніше земельної ділянки для садівництва.

Враховуючи, що саме поведінка ОСОБА_2 в даному спорі призвела до необхідності звернення прокурором до суду за захистом державних інтересів для вирішення даного спору, оскільки саме зазначення ним недостовірних даних про неотримання ним земельної ділянки для садівництва у заяві від 15.02.2016, своєю чергою Головне управління Держгеокадастру відповідно до наданих йому повноважень не могло перевірити достовірність цієї інформації й покладаючись на заяву ОСОБА_2 від 15.02.2016 видало наказ №3384 від 19.10.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469346,00 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга, Рахівського району, Закарпатської області, тому суд вважає, що справедливим та підставним буде стягнути судові витрати саме з ОСОБА_2 в користь прокуратури Закарпатської області - судовий збір в сумі 10193,19 грн, що був сплачений при подачі даного позову до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави земельну ділянку, кадастровий номер - :07:001:0076, площею 0,12 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 469346 грн, що розташована за межами населеного пункту на території Чорнотисянської сільської ради полонина Довга Рахівського району, Закарпатської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь прокуратури Закарпатської області судові витрати в розмірі 10193,19 грн (десять тисяч сто дев`яносто три гривні 19 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2022.

Суддя: В.Е. Ємчук