ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3301/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"13" квітня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Котвицького В.Л., при секретарі судового засідання Яценко Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2021 року звернувся із позовом до відповідача про стягнення коштів у сумі 14 219,56 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 12.07.2019 на просп. Повітрофлотському, 94-А у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.08.2019.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Seat», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», відповідно до укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АО/5082132.

За наслідками направленої позивачем претензії, ПАТ «СГ «ТАС» сплатило на користь СК «БРОКБІЗНЕС» грошову суму у розмірі 19 702,31 грн. При цьому на виконання взятих обов`язків за наслідками звернення потерпілої особи з заявою про страхове відшкодування позивачем було проведено виплату страхового відшкодування у сумі 33 921,87 грн.

Враховуючи на недостатність отриманого страхового відшкодування позивач направив до відповідача вимогу про сплату різниці між вартістю відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ та отриманим страховим відшкодуванням, у сумі 14 219,56 грн., яка не виконана до цього часу.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані, позивач просив стягнути з відповідача кошти в порядку регресу у сумі 14 219,56 грн., а також суму судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду зокрема у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

Ухвалу суду від 25.11.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача у позовних вимогах просив суд про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що 12.07.2019 о 18:20 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Повітрофлотському, 94-А, у дворі будинку, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру, скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Seat», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.3(б), 10.9 ПДР України. У зв`язку із чим ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначені обставини підтверджуються постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 19.08.2019 та довідкою про ДТП.

Між СК «Брокбізнес» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, №006-0472550/01НТ від 07.02.2019, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого ТЗ, а саме автомобілю «Seat», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно розрахунку страхового відшкодування від 26.07.2019 по страховому акту №80798/1 сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «Seat», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 33 921,87 грн. Вказану сумму, згідно платіжного доручення №15161 від 06.08.2019, сплачена позивачем власнику пошкодженого автомобіля.

На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», відповідно до полісу №АО/5082132.

ПАТ «СГ «ТАС» здійнило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «Брокбізнес» в межах ліміту за полісом у сумі 19 702,31 грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслана досудова вимога, якою запропоновано ОСОБА_1 сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодування у сумі 14 219,56 грн. При цьому, ОСОБА_1 в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За нормою ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приймаючи до уваги те, що ПАТ «СК «Брокбізнес» не отримало суму різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених норм саме із винної в аварії особи, отже позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-283, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» () в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 14 219,56 грн., а також судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлений 13.04.2022.

Суддя В.Л. Котвицький