Номер провадження: 22-ц/813/5822/22
Справа № 521/8040/21
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

22.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що з серпня 2012 року по вересень 2015 року він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2015 року був розірваний. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю. Позивач зазначав, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2015 року з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджував, що з моменту прийняття 12 серпня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його життєві обставини змінились, тому він не має можливості виплачувати аліменти у розмірі ј частки від усіх його доходів на утримання сина, оскільки з 29 серпня 2017 року до 03 липня 2019 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з матір`ю, та на утримання якої відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року з нього стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також позивач зазначав, що на даний час він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 та вони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від усіх доходів, щомісяця до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2-22).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишено без задоволення (а.с. 87-94).

31 грудня 2021 року через канцелярію Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2021 року. Апелянт вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_9 виклав обставини справи та звернув увагу на те, що з моменту прийняття Малиновським районним судом м. Одеси рішення від 12.08.2015 року у справі №521/8280/15-ц в нього народилося ще двоє дітей, а не одна дитина, як вказав суд першої інстанції. Народження двох дітей, які знаходять на утриманні апелянта, на його думку свідчить про зміну його майнового стану, оскільки потребують додаткових витрат. Так само, вказує апелянт, про зміну його матеріального стану свідчить і наявність на його утриманні цивільної дружини ОСОБА_7 . Також, апелянт зазначає, що ані він, ані ОСОБА_7 не мають власного житла, а тому вимушені орендувати квартиру, за яку апелянт щомісячно сплачує орендну плату у розмірі 6000 грн, а також відшкодовує витрати за спожиті комунальні послуги. Апелянт наголошує на тому, що саме з метою виконання обов`язку щодо утримання дітей він і звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів аби відповідним рішенням суду закріпити розмір аліментів, який він має змогу сплачувати та аби рішення суду щодо розміру аліментів, які він не має змогу сплачувати не ставило в гірше становище інших дітей апелянта, як-то нарахування штрафів, у зв`язку з тим, що змінилися життєві обставини, які не дають змоги сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. З огляду на викладене, апелянт просив скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2021 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частки від усіх доходів, щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 98-102).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 січня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме направлення на адресу суду платіжного документу на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції (а.с. 106-108). Копію відповідної ухвали було направлено засобами поштового зв`язку апелянту на зазначену в апеляційній скарзі адресу (а.с. 110), проте конверт із позначкою адресат відсутній за вказаною адресою повернувся на адресу суд. Будь-якої іншої альтернативної адреси для листування апелянтом зазначено не було та відповідно матеріали справи не містять.

Разом з тим, слід враховувати правові позиції ВСУ викладеної в постанові від 18 березня 2021 року по справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 по справі? ? № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 по справі № 24/260-23/52-б).

Однак, апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги апелянтом недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, усуненні не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен цікавитися станом розгляду справи, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційний суд приходить до висновку про визнання апеляційної скарги неподаної та повернення апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік