Справа № 137/428/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
26.05.2022 представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Габрук М.А. (уповноважений представляти її інтереси в суді на підставі ордеру серії АВ № 1035027) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . Після смерті відкрилась спадщина на будинок з по господарськими спорудами, котрий розташований по АДРЕСА_1 . На день смерті батька разом з ним проживала дружина (рідна мати позивачки) ОСОБА_3 , а також позивачка ОСОБА_1 , які прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1270 ЦПК України, оскільки проживали і були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 , яка на час смерті постійно проживала і була зареєстрована за вищевказаною адресою. За життя склала заповіт, котрим все майно заповіла ОСОБА_1 .
Після смерті батьків позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після її батьків.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася. Натомість представником позивача адвокатом Габруком М.А. подано клопотання про подальший розгляд справи у відсутність позивача та його представника (а.с. 41).
Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи та подальші засідання проводити без представника селищної ради. Проти заявленого позову селищна рада не заперечує (а.с. 40).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Свідоцтвом про смерть (а.с. 11) зазначається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 12) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтвом про народження (а.с. 13) зазначається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14) пояснюється зміна прізвища позивача із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». 18.06.2010 (а.с. 15) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає ОСОБА_1 . Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 120/02-14 від 09.02.2022 (а.с. 16), зазначається, що ОСОБА_1 , яка проживав в с. Гончарівка Літинського району Вінницької області є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , в Літинський державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № № 581, 2012 року. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 116/02-14 від 09.02.2022 (а.с. 17) позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , по причині відсутності правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду захистом своїх прав. Згідно довідки Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 58 від 03.02.2022 (а.с. 18) власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2 (згідно записів погосподарських книг сільської ради №9 о/р 763) який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідкою Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 59 від 03.02.2022 (а.с. 19) зазначається, що ОСОБА_2 , 1935 року народження, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав по АДРЕСА_1 . Довідкою Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 60 від 03.02.2022 (а.с. 19) зазначається, що ОСОБА_3 , 1944 року народження, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала по АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Багриновецької сільської ради за № 4 від 20.01.1994 (а.с. 20) ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_2 .Технічним паспортом (а.с. 21-25) зазначається технічна характеристика будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням №613 від 10 вересня 2015 року 41 сесії 6 скликання Багриновенької сільської ради Літинського району Вінницької області. Про перейменування вулиць та провулків села Багринівці та села Гончарівка" вулиця Кірова с. Гончарівка перейменована на вулицю Щаслива.
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , та складається з житлового будинку із по господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якого прийняла його дочка ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_3 , у свою чергу після смерті якої 10.10.2012 спадщину прийняв спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (позивачка у справі).
Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 41) слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 206, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., допоміжною площею 4,4 кв.м, веранди «а.», ганку «-», літньої кухні «Б», сараю «В», гаражу «Г», сараю «Д», погребу з шиєю «Е», убиральні «З», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки №3, криниці №4., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.