КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6058/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року про закриття провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В., третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «ФК «Амбрелла», про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Вимоги обґрунтовані тим , що на момент прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. рішення від 12 вересня 2019 року індексний номер 48637690 про державну реєстрацію прав власності, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже було зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна № 12194491 від 22 лютого 2012 року, згідно постанови відділу ДВС Подільського району м. Києва, що виключало можливість державної реєстрації права власності за товариством «ФК «Амбрелла»».

З урахуванням уточнень до позовної заяви від 28 вересня 2021 року ( т.1 а.с. 139- 143) , позивачка просила -

скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. №48637690 від 12 вересня 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Амбрелла».

визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги № 1526/1 від 27 червня 2019 року укладений між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ ФК «Амбрелла» .

Представник третьої особи, заперечуючи проти позову, зазначив, що рішення приватного нотаріуса Іващенко Н.В. №48637690 від 12 вересня 2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , яке є предметом даного спору, скасоване наказом Міністерства юстиції України №1398/5 від 13 квітня 2020 року. З огляду на відсутність предмета спору, представник просив закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року провадження у справі закрито з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України ( відсутній предмет спору).

Позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу , в якій просить суд скасувати ухвалу посилаючись на порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 30 червня 2022 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Представник ОСОБА_1 приймав участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції .

Від інших осіб заяв про причини неявки в судове засідання до апеляційного суду не надходило, а відтак вважати причини неявки поважними у колегії суду відсутні .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20),від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги після ухвалення судом першої інстанції рішення за наслідками вирішення спору, та його оскарження відповідачем в апеляційному порядку, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому апеляційний суд не мав визначених процесуальним законом підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення і закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а закривши провадження у справі апеляційний суд фактично не переглянув рішення суду з підстав зазначених в апеляційній скарзі та не надав оцінки доводам апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.( Постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16).

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду( Постанова від 20 вересня 2021року у справі № 638/3792/20) доходить висновку, що слід змінити мотивувальну частину постанови апеляційного суду з урахуванням висновків, сформульованих у цій постанові.

Висновки щодо застосування норм права (частина друга статті 416 ЦПК України) Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як видно із матеріалів справи, предметом даного спору є скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни №48637690 від 12 вересня 2019 року про реєстрацію права власності щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до п.2 копії наказу Міністерства юстиції України №1398/5 від 13 квітня 2020 року «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 вересня 2019 року №48637690, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною.

Суд першої інстанції , закриваючи провадження у справі, виходив із того , що рішення про скасування вказаної реєстраційної дії нотаріуса є виконаним, а відтак предмет спору між сторонами відсутній, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у справі.

З такими висновками апеляційній суд не погоджується з огляду на таке .

З урахуванням висновків суду касаційної інстанції щодо відсутності предмета спору . слід зазначити , що закриття провадження можливе лише якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як видно із прохальної частини позову, вона містить два пункти - скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. №48637690 від 12 вересня 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , за ТОВ «Амбрелла».

Визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги № 1526/1 від 27 червня 2019 року укладений між ТОВ ФК « Довіра та гарантія» та ТОВ ФК «Амбрелла» .

Слід зауважити, що на час пред`явлення позову, наказ Міністерства Юстиції України про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ще не був виданий , а відтак предмет спору існував. Крім того, суд першої інстанції будь-якого рішення з приводу позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги № 1526/1 від 27 червня 2019 року укладений між ТОВ ФК « Довіра та гарантія» та ТОВ ФК «Амбрелла» не приймав , і вказана вимога свідчить про існування між сторонами неврегульованих питань, а відтак висновок суду про закриття провадження у справі є передчасним.

Вимоги апеляційної скарги щодо постановлення нового рішення є передчасними, оскільки суд першої інстанції не розглянув справу по суті, а лише постановив ухвалу щ пов`язану з процедурними питаннями.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали , в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374,379, 381 - 384 ЦПК України , суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 липня 2022 року.

Головуючий

Судді