Справа № 947/6135/22
Провадження № 2-о/947/142/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу у місті Одесі Головного управління ДМС в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності заявнику паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , запис №383, орган , що видав 5112 від 17.07.2019. Заява мотивована тим, що у паспорті її ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », а в інших особистих документах як « ОСОБА_2 », виправити помилку ГУДМС в Одеській області в усному порядку відмовилось, мотивувавши відмову неправильним перекладом власного імені з російської на українську мову в інших особистих документах а не у паспорті громадянина України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про можливість розгляду справи за її відсутністю.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту належності їй паспорту ID зразку №003619084 орган, що видав 5112.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно роз`яснень,викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012,справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення,належать до юрисдикції суду за таких умов: факти,що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник немає іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт,що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. При цьому сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно з пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 17.07.2019 року отримала паспорт громадянина України ID зразку №003619084 орган, що видав 5112, паспорт дійсний до 17.07.2029 року. Однак в інших особистих документах ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_2 », а саме у довідці фізичної особи платника податків щодо отримання ідентифікаційного номеру дата внесення до Державного реєстру фізичних осіб 27.08.2002року (дата видачі 03.09.2002 року; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданому Врадіївським РВ ГУМВС України в Миколаївській області у квітні 1996 року. У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданому Врадіївським районним відділом РАГС Миколаївської області 12.02.1983 року, свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданому Врадіївським районним відділом РАГС Миколаївської області серії НОМЕР_5 , свідоцтві про народження дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданому Врадіївським відділом РАГС Миколаївської області серії НОМЕР_6 ім`я заявниці мовою оригінала зазначено як « ОСОБА_2 ».

У зв`язку з помилкою у написанні імені, заявниці в Київському відділ у м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області повідомили, що паспорт ID зразку № НОМЕР_2 заповнений за новими правилами правопису та в усному порядку повідомили про неможливість виправлення помилки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй паспорту громадянина України ID зразку №003619084 орган, що видав 5112, однак заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Разом з тим, на підставі пункту 6 статті 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме паспорту громадянина України № НОМЕР_2 запис № 383, виданого 17.07.2019 року, орган, що видав 5112.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 04.07.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.