Справа № 761/735/22
Провадження № 2-о/761/130/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи.

Однак, вивчивши подану заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 177, 318 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вказана позовна заява мала ряд недоліків, тому ухвалою суду від 14.01.2022 року позивачу було надано строк на усунення недоліків, а позовна заява була залишена без руху.

На адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві направлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для виконання.

30.06.2022 року до суду надійшло зворотне поштове повідомлення з відміткою про неотримання позивачем копії ухвали суду від 14.01.2022 року у зв`язку з закінченням терміну її зберігання на поштовому відділенні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 14.01.2022 року про залишення позовної заяви без руху позивачу направлена за адресою зазначеною у позовній заяві.

Станом на 11.07.2022 року позивач недоліки не усунув.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місцезнаходження чи місця проживання заявника на адресу суду не надходило.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Ковенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так як позивач жодного разу не поцікавився провадженням у справі за своєю позовною заявою, вимоги ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 14.01.2022 року не виконав, відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України позовна заява визнається неподаною та повертається позивачу.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, оскільки судом направлялась позивачу ухвала суду від 14.01.2022 року за адресою, зазначеною ним в позовній заяві, кореспонденцію за вказаною у заяві адресою позивач не отримує, про зміну місця свого проживання суд не повідомляв, станом на 11.07.2022 року недоліки зазначені в ухвалі суду позивачем не усунуто, тобто ухвала суду не виконана, а тому заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, оскільки позивачем не усунуто недоліки в строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усиновлення повнолітньої особи, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: