КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6861/2022
Справа № 363/109/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіній В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року про забезпечення позову, постановлену суддею Рудюк О.Д. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого в шлюбі майна подружжя,

У С Т А Н О В И Л А :

У січні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного набутого в шлюбі майна подружжя.

Разом із позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м.): 128,7, житлова площа (кв.м.): 79,4, який за описом складається з: А Житловий будинок; Амн Мансарда ; А-1Житлова прибудова; а-в Веренда; а-1-Ганок; Д-Гараж; Ж-Господарська будівля; К-Навіс; №1-Огорожа; №2-Ворота з хвірткою; №3-Огорожа; І-Вимощення; ІІ-Септик; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року заяву ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого в шлюбі майна подружжя задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м.): 128,7, житлова площа (кв.м.): 79,4, який за описом складається з: А Житловий будинок; Амн Мансарда ; А-1 Житлова прибудова; а-в Веренда; а-1-Ганок; Д-Гараж; Ж-Господарська будівля; К-Навіс; №1-Огорожа; №2-Ворота з хвірткою; №3-Огорожа; І-Вимощення; ІІ-Септик; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи тим, що вона прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та на підставі неналежних доказів, а саме вказує, що позивачем було введено суд в оману стосовно наміру відповідача продавати будинок з господарськими будівлями, зазначає, що вона з 2019 року по теперішній час не має на меті продаж будинку, та не публікувала оголошення про продаж даного майна.

Вказує, що роздруківки оголошень про продаж будинку з сайту OLX є підробкою, а факт введення суду в оману позивачем є метою безпідставного забезпечення позову.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, просив відкласти розгляд справи, оскільки він перебуває за межами міста Києва і зявитися в судове засідання не може.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, оскільки він не зазначив поважної причини своєї неявки в судове засідання, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є обґрунтовані підстави, що незабезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову зокрема є визнання вказаного житловий будинок з господарськими будівлями спільною сумісною власністю подружжя та здійснення його поділу між сторонами в рівних частинах.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є нерухоме майно, на яке позивач просив накласти арешт. У разі задоволення позову позивач просить також виділити йому в натурі 1/3 частину вказаного майна.

Тобто спірний будинок, на який накладено арешт до вирішення спору судом, є предметом даного позову.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом позову, є обґрунтованим, оскільки таким чином забезпечується виконання можливого рішення суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого ускладнення виконання потенційного рішення, є обґрунтованим, так як відповідач у 2019 році після розірвання шлюбу між сторонами намагалася продати будинок.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: