Справа № 438/43/21
Провадження № 2-др/438/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

15 липня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Качора С.Б. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

29 червня 2022 року Бориславським міським судом Львівської області ухвалено рішення в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Зокрема, у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовлено.

05 липня 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Качора С.Б. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат у користь відповідачки ОСОБА_1 , зокрема, 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 07 липня 2022 року заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 15 липня 2022 року.

У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - Футорян С. не прибула, направила на адресу суду письмове заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, представник позивача не погоджується з вимогами відповідача щодо оплати правової допомоги адвоката в розмірі 10 тис грн. Наведений розрахунок витрат не відповідає критеріям, визначеним ч.4 ст.137 ЦПК України, заявлений розмір послуг є неадекватним відносно предмету спору, складності справи, часу та обсягу витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Додана копія договору про надання правової допомоги від 26.05.2021 не містить вартості послуг, що надаються, та порядку обчислення гонорару адвоката. З наданих матеріалів не вбачається, що клієнт сплачував щомісячну обумовлену грошову суму або понесені учасниками адвокатського об`єднання витрати на виконання доручень клієнта, як це визначено у п.п.4.1-4.2 вказаного договору. Посилаючись на ч.5 ст.137 ЦПК України, рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії», представник позивача просить відмовити повністю в задоволенні клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Качор С.Б. у судове засідання не прибув, направив до суду клопотання від 11.07.2022, в якому просить провести судове засідання за відсутності відповідача ОСОБА_1 та її представника, вимоги, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення підтримують в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи).

Перевіривши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 червня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Встановлено, що при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

При цьому, у судовому засіданні 29 червня 2022 року представник відповідача до закінчення судових дебатів заявив про подання ним у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів для підтвердження розміру витрат, які сторона відповідача сплатила у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Качора С.Б. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат у користь відповідачки ОСОБА_1 , зокрема, 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду 05 липня 2022 року, тобто у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Качором С.Б. долучено Договір про надання правової допомоги від 26.05.2021, детальний опис виконуваних робіт, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 26.05.2021 року та квитанцію №64 про оплату ОСОБА_1 10000 гривень на рахунок АО «Західна правова група».

Суд звертає увагу, що відповідно п. 4.1. Договору, за правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням через його учасників, у відповідності із умовами даного Договору, клієнт щомісячно сплачує обумовлену сторонами грошову суму.

У поданих представником відповідача матеріалах зазначено, що відповідач ОСОБА_1 понесла судові витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 10000 грн. Правничу допомогу відповідачеві надавали адвокати Адвокатського об`єднання «Західна правова група» на підставі укладеного між сторонами Договору про надання правової допомоги б/н від 26 травня 2021 року (Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, клієнт доручає та оплачує, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання, через своїх учасників, (перелік яких визначений у пункті 1.2. Договору), кожен з яких діє незалежно один від одного, надавати правову допомогу, представляти та/або захищати права та інтереси Клієнта в усіх: державних органах; органах місцевого самоврядування (включаючи виконавчі органи); в органах, уповноважених здійснювати примусове виконання судових рішень і рішень інших органів; інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування; перед фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, в судах загальної юрисдикції будь-якої інстанції, включаючи адміністративні, господарські, а також третейські суди.

На виконання умов цього договору адвокатами Адвокатського об`єднання «Західна правова група», в рамках представництва інтересів ОСОБА_1 у справі №438/43/21 в суді першої інстанції було, зокрема, взято участь у шести судових засіданнях.

Зазначені послуги та їх загальна вартість у розмірі 10000 грн відображені в Детальному описі виконуваних робіт (надаваних послуг) від 30.06.2022 та Акті виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2022, що додані представником відповідача.

Оплата за вищевказану правничу (правову) допомогу здійснена ОСОБА_1 01.07.2021 у загальному розмірі 10000 грн, що підтверджується копією відповідної квитанції, що додана представником відповідача.

Водночас за положеннями ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на конкретні обставини справи: справа незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного провадження, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі про звернення стягнення на предмет застави, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою та одностайною, обсяг юридичної/технічної роботи - обсяг наданих послуг адвокатом щодо консультацій, підготовки позовної заяви та процесуальних документів, що для професійного досвідченого адвоката не становить дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності, справедливості співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд переконаний, що заявлений розмір витрат є явно завищеним.

Суд критично оцінює співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень та зменшує такі до 5000 гривень.

Наведене вище спростовує доводи сторін та свідчить, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають до часткового відшкодування, а відомості, які б спростували даний висновок суду, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 червня 2022 року не вирішено питання про судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, яким на підставі статей 141 та 246 ЦПК України стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 246, 259-261, 270,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

ухвалити додаткове рішення у справі №438/43/21, провадження №2/438/48/2022 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження 03087, м.Київ, вул.Єреванська, 1 код ЄДРПОУ 23697280) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бутиподана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.Т.Слиш