ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2237/22
провадження № 2/753/4004/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі АВДЄЄВІЙ Т.В.

за участю сторін:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та володінні майном шляхом вселення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач) в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні та володінні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до цього житлового приміщення.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачу на праві приватної власності належить спірна квартира, яка придбана ним на електронних торгах в рамках примусового виконання судового рішення. Вказує на те, що будучи власником нерухомого майна, вселитися до спірної квартири він не може, оскільки у ній з невідомих підстав проживає ОСОБА_2 , яка дозволяє знаходитись та проживати у квартирі іншим особам, які разом з відповідачем чинять позивачу перешкоди у вселенні у належне йому на праві власності нерухоме майно.

Враховуючи наявність перешкод у користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги та усунути йому перешкоди у користуванні та володінні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до цього житлового приміщення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання, яке відбулось 07 липня 2022 року, позивач не з`явився, при цьому його представником подано клопотання про розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач також у судове засідання не з`явилась, свого представника не направила, однак останнім подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Суд бере до уваги, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, у поданому клопотанні про відкладення розгляду справи відсутні будь-які посилання на поважні причини неможливості прибути у судове засідання, враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судовим розглядом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.04.2019 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, позивач, як на підставу заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - спірною квартирою, яка належить йому на праві приватної власності, посилається на те, що у ній з невідомих підстав проживає ОСОБА_2 , яка дозволяє знаходитись та проживати у квартирі іншим особам, які разом з відповідачем чинять позивачу перешкоди у вселенні до зазначеного нерухомого майна.

При цьому, як передбачено чч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 150 ЖК Української РСР та ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За змістом чч. 2, 3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Окрім того, Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження чинення перешкод відповідачем у користуванні квартирою.

Додані до позовної заяви витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.05.2019 року та від 20.05.2021 року зареєстровані не за заявами позивача про кримінальні правопорушення, а також рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ДП «Сетам», ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, електронних торгів нерухомого майна недійсними, за наслідком розгляду якої позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, не є доказами наявності перешкод у вселенні та користуванні позивачем належним йому нерухомим майном. Інших доказів до матеріалів справи позивачем не додано.

За змістом положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем, на переконання суду, не надано належних та допустимих доказів в розумінні стст. 76-78 ЦПК України, які б дали змогу встановити наявність обставин справи, на які посилається заявник, та були б достатніми для підтвердження наявності перешкод зі сторони ОСОБА_2 у користуванні та володінні йому належним нерухомим майном та неможливістю вселенню позивача до спірної квартири, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного та керуючись стст. 317, 383, 391 Цивільного кодексу України, стст. 150, 156 ЖК УРСР та стст. 10, 11, 57, 60, 88, 133, 134, 137, 141, 209, 212-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та володінні майном шляхом вселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.