Справа № 161/5322/22
Провадження № 2/161/2558/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши у в порядку письмового спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/5322/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня звернення до суду із заявою і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Ухвалою суду від 20 травня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи.

27 травня 2022 року відповідач у відзиві позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього 2 000,00 грн. аліментів, мотивуючи тим, що він постійно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, перераховуючи кошти на картковий рахунок позивача.

До суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Волинській області, 07.02.2019 (а.с. 4).

Позивачка стверджує, що відповідач коштів на утримання дитини не надає.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами законодавства.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо перебування на його утримані інших неповнолітніх чи малолітній дітей.

Суд звертає увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька, та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошові сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви 04.05.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 551,33 грн. судового збору (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог), оскільки позивачка при зверненні до суду із позовною заявою була звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви 4 травня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 33 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк