Справа № 307/3539/20
Провадження № 2/307/1669/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради, де треті особи, що не заявляю самостійні вимоги на предмет спору - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, відділ містобудування та архітектури Солотвинської селищної ради, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до Солотвинської селищної ради, де треті особи, що не заявляю самостійні вимоги на предмет спору - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, відділ містобудування та архітектури Солотвинської селищної ради, про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві представник зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Грин Н.М., реєстровий №679, позивачка є власником бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельної ділянки кадастровий номер - :02:003:0962, площею 0,1 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 228011469 від 13.10.2020 року). База відпочинку «Кароліна» складається із наступних будівель: літера «Б» - кафе, В-Е чотири будинки відпочинку, загальною площею 58,8 кв.м., які були прийняті в експлуатацію та зареєстровані згідно чинного на той час законодавства, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оціночна вартість вказаної будівлі на момент укладення договору купівлі-продажу становила 81394 гривень. Однак, протягом 2018-2019 років, нею за власні кошти, господарським способом було проведено будівельно-реконструктивні роботи бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », внаслідок чого були реконструйовані старі будівлі та утворилися нові будівлі та споруди. На замовлення позивача, експертом з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 проведено інвентаризацію існуючих будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якої виготовлено технічний паспорт від 31.01.2020 року, згідно якого наявні наступні будівлі та споруди, загальною площею 522,41 кв.м.: АІ міні готель, площею 95,61 кв.м.; а - тераса площею 22,50 кв.м.; Б кафе, міні-готель площею 173,56 кв.м; б сходова клітка, площею 3,70 кв.м.; В дачний будинок площею 31,88 кв.м.; в ганок площею 3,80 кв.м.; Г дачний будинок площею 3,80 кв.м.; Д дачний будинок площею 31,88 кв.м.; Д ганок площею 3,80 кв.м.; №1 9 під господарськими, допоміжними будівлями та спорудами басейн), площею 120 кв.м. Згідно звіту про оцінку майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , оціночна вартість об`єкту після реконструкції становить 739 609,20 гривень. 17 вересня 2020 року експертом з технічного обстеження будівель і споруд ФОП ОСОБА_5 проведено оцінку технічного стану будівель бази відпочинку, щодо можливості їх подальшої та безпечної експлуатації за призначенням, як громадські та допоміжні будівлі, в ході якої встановлено, що технічний стан конструкції в цілому відноситься до ІІ категорії є задовільним і дані будівлі задовольняють вимогам міцності та надійності для подальшої безпечної експлуатації будівлі за їх цільовим призначенням, як громадські так і допоміжні будівлі, про що було складено відповідний звіт. Позивачка звернулася до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції із проханням прийняти в експлуатацію реконструйовану базу відпочинку, однак, посадовою особою Управління ДАБІ було розглянуто вказане звернення та відмовлено у його задоволенні, зазначивши про те, що реконструкцію бази відпочинку було здійснено без дозвільного документу, а саме: без розробленої та затвердженої проектної документації, зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт або поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками СС1, тобто не відповідає Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 «Деякі питання виконання підготовчих робіт». Про те, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції зазначає, що даний об`єкт має передбачені ст. 376 Цивільного кодексу України ознаки самочинного будівництва, а це в свою чергу надає право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно реконструйований об`єкт.

Просить суд визнати за нею право власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 589,8 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , України.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Солотвинської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Солотвинської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи відділ містобудування та архітектури Солотвинської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Державної інспекції архітектури та містобудування України, в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та позивачкою ОСОБА_1 , посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Грин Н.М. в реєстрі за №679, продавець ОСОБА_6 продав, а покупець ОСОБА_1 купила базу відпочинку «Кароліна», загальною площею 58,8 кв.м., яка знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер - :02:003:0962, в АДРЕСА_1 , вартістю 81400 гривень.

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2020 року за №228008147 та №228011469 підтверджується державна реєстрація земельної ділянки, площею 0,1 га. кадастровий номер :02:003:0962, цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, та бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 58,8 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 в цілій частині.

Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_3 станом на 31 січня 2020 року, на замовлення ОСОБА_1 , загальна площа приміщень будівлі міні-готелю в АДРЕСА_1 , становить 589,8 квадратних метрів.

В звіті технічного обстеження громадських та допоміжних будівель по АДРЕСА_1 , з доданими фото-таблицями, складеного ФОП ОСОБА_5 , зазначено, що технічний стан конструкції відноситься до ІІ категорії (задовільний). За даними обстеження технічного стану конструкцій існуючої будівлі їх стан відповідає вимогам міцності, надійності для подальшої безпечної експлуатації будівель за їх функціональним призначенням, як громадські та допоміжні будівлі.

Висновком про вартість об`єкта оцінки стверджується, що ринкова вартість будівлі торгівлі, загальною площею 589,8 квадратних метрів, в АДРЕСА_1 , становить 739609,20 гривень.

Листом управління ДАБІ в Закарпатській області від 30 жовтня 2020 року за №910/1007/1.20/2-20 ОСОБА_1 роз`яснено, що база відпочинку в АДРЕСА_1 , має ознаки самочинного будівництва, що надає право його власнику звернутися в суд для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт.

Інформаційним листом відділу містобудування та архітектору Солотвинської селищної ради від 28.07.2021 року за №01-15/33 стверджується, що розташування об`єкта будівництва побудованого без дозволу на виконання будівельних робіт в АДРЕСА_1 , забудовник ОСОБА_1 , не містить порушень державних будівельних норм щодо вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині місць розміщення будівель та споруд в межах ділянки землекористування відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд у розміщенні об`єкту.

Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно частини третьої статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Виходячи із положень ч.ч.3, 5 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 3, 4, 9 Постанови від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Пунктом 12 цієї ж постанови роз`яснено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

У правовій позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

Таким чином, оскільки суду не надано жодних доказів, що будівництво об`єкту нерухомого майна - база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 589,8 квадратних метрів, що розташована по АДРЕСА_1 , України порушує чиїсь права, третя особа Відділ містобудування та архітектури Солотвинської селищної ради Закарпатської області не встановила порушень вимог містобудівної документації, земельна ділянка, площею 0,1 га. кадастровий номер :02:003:0962, цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, по АДРЕСА_1 , України, набута позивачкою у власність у встановленому законодавством порядку, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на нерухоме майно слід задовольнити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.316, 317, 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Глибокий Потік, Тячівського району, Закарпатської області, України, право власності на нерухоме майно базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 589,8 квадратних метрів, що розташована по АДРЕСА_1 , України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач Солотвинська селищна рада, адреса: смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, адреса: м. Ужгород , вул. Гойди, 8, Закарпатської області, України.

Третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України, адреса: м. Київ, бульвар Л.Українки, 26, України.

Третя особа відділ містобудування та архітектури Солотвинської селищної ради, адреса: смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Повний текст рішення складено 4 липня 2022 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко