Справа № 946/2142/22
Провадження № 2/946/2386/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів трудящих № 205/27 від 03.04.1970 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.05.2022 року за № 234.

Також, згідно вищезазначеної довідки, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.05.2022 року за № 234 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 ) має самостійний адресний номер АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1950 році є завершений будівництвом та відповідно до листа Державної архітектурно будівельної інспекції України від 01.09.2011 року за № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року» житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року не підлягають до здачі в експлуатацію. Внаслідок чого, об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництва та не підлягає до здачі в експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.08.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначений житловий будинок.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 63034665 від 23.12.2020 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- дружина ОСОБА_1 , факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 19.11.1967 року виданого виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0002903,4478 від 23.12.2020 року;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 23.12.2020 року;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16.01.1981 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 23.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

- донька ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.11.1971 року, виданого Болградським районним бюро РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 11.11.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСУ, згідно якого ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_9 »

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, ОСОБА_6 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено записом в будинковій книзі на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у передбачений ст. 1270 ЦК України звернулись з відповідними заявами про відмову від прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнов зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 25.12.2001 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 17.11.2011 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 13.01.2014 року, РНОКПП НОМЕР_11 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_12 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 30.09.2004 року, РНОКПП НОМЕР_13 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 липня 2022 року.

Суддя: О.О.Бурнусус