Провадження № 6/201/64/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 лютого 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у вказаній цивільній справі. В обґрунтування поданої заяви зазначено, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника. На підставі вказаного рішення позивачу було видано виконавчий лист, який було відправлено позивачем до виконавчої служби. Згодом цей виконавчий лист було загублено. 01 листопада 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-11582/2010, але строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник ОСОБА_3 просив здійснити розгляд заяви без його участі та заперечував проти задоволення заяви.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-11582/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2010 року, з урахуванням ухвали суду від 20 вересня 2010 року про виправлення описки, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також рішенням були стягнуті з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

08 жовтня 2010 року позивачка отримала виконавчий лист, про що свідчить відмітка на довідковому листі цивільної справи № 2-11582/2010.

Позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим 06 липня 2012 року. Відділом ДРАЦС Чорноморського районного управління юстиції АРК, актовий запис № 47 від 06 липня 2012 року

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року було видано дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по цивільній справі № 2-11582/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2022 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року було скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-11582/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було відмовлено.

Натомість, матеріали справи містять оригінал виконавчого листа, який був повернуто стягувачу 07 жовтня 2010 року, у зв`язку з невідповідністю вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 34).

Згідно із ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемент права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Відповідно до ст. ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Частиною 1 чт. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Ураховуючи те, що на даний час рішення суду у цивільній справі № 2-11582-2010 не виконано, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 18, 431, 433 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-11582/2010 про стягнення з ОСОБА_3 , аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 29 червня 2010р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова