Справа № 755/6310/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"25" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юхневич Тетяни Валеріївни про визнання довіреності та договору недійсними,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юхневич Тетяни Валеріївни про визнання довіреності та договору недійсними.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.(ч.2 ст. 4 ЦПК України)

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним уст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2

від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Зі змісту позовної заяви та доданих документів убачається, що предметом спору є довіреність від 15 червня 2020 року, видана ОСОБА_5 , якою вповноважено в тому числі ОСОБА_3 на вчинення викладених у довіреності дій, а також договір дарування квартири від 19 червня 2020 року, в частині дарування ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

ј частини квартири. Вимогами позовної заяви є визнання вказаних довіреності та договору недійсними.

При цьому в обґрунтуванні позову фактично оспорюється довіреність зареєстрована в реєстрі за №373, копія якої долучена до позовної заяви, а в прохальній частині позову заявлено вимогу про визнання недійсною довіреності, зареєстрованої в реєстрі за №374.

Отже вимоги позовної заяви підлягають уточненню.

В розрізі даних правовідносин об`єктом захисту може бути порушене, невизнане або оспорене право чи інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення саме свого порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як роз`яснено в абз.5 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9

від 06 листопада 2009 року, відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Так сторонами оспорюваних довіреності та договору є ОСОБА_5 , яка за замістом позовної заяви страждає на психічне захворювання. Також в позові зазначено, що ОСОБА_5 є матір`ю позивачів.

Даних про те, що ОСОБА_5 в передбаченому законом порядку визнана недієздатною матеріали позовної заяви не містять.

З даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертаються до суду як позивачі, отже за захистом саме своїх прав та законних інтересів, а не в інтересах іншої особи, як законні представники (опікуни тощо).

Проте в позовній заяві не викладено обставин та не зазначено доказів про те, чим саме порушуються права позивачів в розрізі даних правовідносин, з урахуванням того, що жодним з позивачів не видавалась оспорювана довіреність та не укладався оспорюваний договір дарування квартири.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачам необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивачі мають подати до суду позовну заяву в новій редакції, із викладенням обставин та правового обґрунтування порушення саме їх прав, а також привести мотивувальну та прохальну частини позову у відповідність щодо зазначення реєстрового номеру оспорюваної довіреності.

До виправленої позовної заяви необхідно додати її копії для направлення іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юхневич Тетяни Валеріївни про визнання довіреності та договору недійсними- залишити без руху та запропонувати позивачам у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я