ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2022 року м. Кропивницький

справа № 385/146/21

провадження № 22-ц/4809/602/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,

секретар судового засідання Антошина А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Деркаченко Юрій Олександрович,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року у складі головуючого судді Венгрина М. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

02.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 165-166 т.1), просила стягнути 29278,60 грн у відшкодування завданої пожежею майнової шкоди, компенсувати 5000,00 грн моральної шкоди, та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.09.2020 близько 15 год. до неї зателефонувала ОСОБА_3 , яка проживає поруч з належним позивачу будинком в АДРЕСА_1 , та повідомила, що на території будинковолодіння, де позивач не проживає, загорілись господарчі споруди. Про це сусідка також повідомила ДСНС та поліцію. Пожежу ліквідовано силами 21 ДПРЧ м. Гайворон.

Відповідно до акту про пожежу від 26.09.2020 комісією в складі інспектора ДСНС Лабан С. О., слідчого відділу поліції ОСОБА_4 , сусіда ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 встановлено, що пожежею знищено господарчу споруду № 1 розміром 2x6 м, виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду № 2 розміром 4x3 м, виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду № 3 розміром 4x3 м, виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, дерев`яний туалет розміром 1x1 м, верхню частину фасаду будівлі літньої кухні, З м куб дров та 300 кг вугілля; пожежею пошкоджено шиферну покрівлю будівлі літньої кухні на площі 12 кв. м, перекриття літньої кухні на площі 4 кв. м; прямі збитки від пожежі 25000 грн, побічні збитки 91000 грн; пожежа сталась через необережне поводження з вогнем під час спалювання сухої рослинності ОСОБА_2 , який проживає поруч у буд. АДРЕСА_2 .

Вказані обставини також підтверджуються матеріалами справи досудового розслідування № 0000371 від 27.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.270 КК України, в якій постановою від 21.12.2020 кримінальне провадження закрито через незначну суму майнової шкоди.

Отже внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 позивачу завдано матеріальні збитки, добровільно відшкодувати які він відмовляється.

Крім того, їй завдано чималої моральної шкоди, яка проявляється у негативних емоціях та душевних переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, яку вона оцінює в 5000, 00 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22372,60 грн відшкодування матеріальної шкоди та 1000,00 грн компенсації завданої моральної шкоди, а всього 23372,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 906,46 грн судового збору.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що нормами «Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків» забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях, а отже протиправна поведінка відповідача полягає у діях щодо спалювання сухої рослинності у вітряну погоду.

Постановою про закриття кримінального провадження від 21.12.2020 причиною закриття провадження зазначено відсутність кваліфікуючої ознаки ч. 1 ст. 270 КК України - заподіяної шкоди у великому розмірі (понад 60810 грн), питання наявності чи відсутності інших ознак складу кримінального правопорушення не вирішувалось.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювана шкоди - ОСОБА_2 , причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана.

Суд вважав, що відщкодуванню підлягає майнова шкода, оскільки внаслідок пожежі знищено належні позивачу дерев`яний туалет та навіс, пошкоджено літню кухню, вартість заподіяних збитків, відповідно до висновку експерта складає відповідно 1969,00 грн, 3453,00 грн, 16950,60 грн.

Через пошкодження майна ОСОБА_1 , яке відбулося з вини відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, у відшкодування якої з урахуванням глибини її фізичних, душевних страждань, ступеню вини відповідача, намагання ним відремонтувати пошкоджений дах літньої кухні, ненавмисний характер вчиненого, та виходячи з засад розумності й справедливості, необхідно стягнути з відповідача 1000,00 грн.

Додатковим рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11368,56 грн судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Зокрема, суд не надав належної оцінки доводам відповідача щодо відсутності будь - яких доказів щодо підпалу сухої трави ОСОБА_2 та причинно - наслідкового зв`язку між його діями та виникненням пожежі і знищенням майна позивача. Жоден допитаний в судових засіданнях свідок не зазначив, що особисто був присутнім при підпалі трави саме відповідачем.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Суд не взяв до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності судового рішення чи будь-якого іншого документа, який свідчив би про те, що саме ОСОБА_2 здійснив підпал сухої трави, внаслідок чого відбулася пожежа за наслідками якої завдано матеріальної шкоди позивачу.

В судових засіданнях позивачем не надано до суду доказів щодо наявності будівель чи споруд, які були зазначені в позовній заяві до пожежі, що зазнали пошкодження чи знищення після описаної події.

Зазначає, що для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана.

На думку ОСОБА_2 наведені вище підстави для настання відповідальності відповідача відсутні, вказані позивачем обставини не доведені свідченнями свідків, письмовими доказами, що є в матеріалах справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 22.04.2020 ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий номер :51:000:0648, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» з 22.04.2020 (а.с. 5).

Згідно акту про пожежу від 26.09.2020, складеного комісією в складі головного інспектора Гайворонського РС УДСНС України у Кіровоградській області Лабан С.О., слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Адамовича В. В., Лопушанської О. М. (власник), ОСОБА_2 (сусід) про пожежу, що виникла 26.09.2020 о 14:45 год. в приватному будинковолодінні - господарча споруда №1 (2x6), господарча споруда № 2 (4x3), господарча споруда (4x3), туалет, будівля літньої кухні по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 . Місце виникнення пожежі - стіна шиферна по дерев`яних конструкціях, господарчі споруди №1, 2, 3. Пожежу виявлено 26.09.2020 о 14:52 ОСОБА_3 та нею ж повідомлено. Пожежу ліквідовано 26.09.2020 о 15:36 год. Пожежею знищено господарчу споруду №1 (2x6), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду № 2 (4x3), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду (4x3), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, дерев`яний туалет, верхню частину фасаду будівлі літньої кухні, 3 куб. м дров, 300 кг вугілля. Пожежею пошкоджено шиферну покрівлю будівлі літньої кухні на площі 12 кв. м, перекриття літньої кухні на площі 4 кв. м. Прямі збитки від пожежі оцінено в 25000 грн, побічні збитки - 91000,00 грн. Причина пожежі (встановлена чи ймовірна) необережне поводження з вогнем під час спалювання сухої рослинності ОСОБА_2 . Акт про пожежу підписаний членами комісії ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . Зауваження членів комісії відсутні (а.с 7).

Ззідно витягу з ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №0000371 від 27.09.2020 Гайворонським ВП ГУНП в Кіровоградській області за заявою ОСОБА_1 від 26.09.2020 про загорання за невстановлених причин господарського приміщення по АДРЕСА_2 , що належить заявнику (а.с. 6).

Відповідно до постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Адамовича В. В. про закриття кримінального провадження від 21.12.2020 кримінальне провадження №0000371 від 27.09.2020 за ознаками ч. 1 ст. 270 КК України закрите за відсутністюпо даному факту ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КПК України, оскільки диспозиція статті передбачає заподіяння прямих збитків в розмірі не менше 608100 грн (а.с. 14).

Згідно висновку експерта № 2-08/2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 385/146/21 від 17.08.2021 з доданою фототаблицею сумарна вартість майнової шкоди, завданої власнику будинковолодіння по АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, що відбулась 26.09.2020 становить 29278,60 грн, з яких 16950,60 грн вартість ремонтно-відновлювальних робіт сараю (в акті про пожежу - літня кухня), 12328,00 грн - дійсна вартість споруд №1-3 та туалету (з яких 1969 гри - дерев`яний туалет розміром 1x1, 3453 грн - господарча споруда № 1 розміром 2x6 м, 3453 - господарча споруда № 2 розміром 3x4 м, 3453 - господарча споруда 3, розміром 3x4 м) (а. с. 120-147).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини завдавача шкоди.

Посилаючись в позовній заяві на те, що шкоду завдано відповідачем, позивач обґрунтовано вказує на те, що відсутність вини у завданні шкоди має довести саме відповідач.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Шкода, завдана особі і майну громадянина або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини саме відповідача у вчиненні дій, наслідком яких завдано шкоду позивачу, а також причинно-наслідкового зв`язку між пожежею та діями відповідача та заподіяною майновою шкодою.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів встановлено, що 26.09.2020 о 14:45 год. виникла пожежа в с. Хащувате Голованівського (на той час Гайворонського) району Кіровоградської області, яку ліквідовано 26.09.2020 о 15:36 год.

Згідно акту про пожежу від 26.09.2020 внаслідок пожежі було пошкоджено та знищено майно ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , знищено господарчу споруду №1 (2x6), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду № 2 (4x3), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, господарчу споруду (4x3), виконану з дерев`яних стовпчиків, покриту шифером по дерев`яних конструкціях, дерев`яний туалет, верхню частину фасаду будівлі літньої кухні, 3 куб. м дров, 300 кг вугілля. Пожежею пошкоджено шиферну покрівлю будівлі літньої кухні на площі 12 кв. м, перекриття літньої кухні на площі 4 кв. м.

Місцем виникнення пожежізазначено стіну шиферну та дерев`яні конструкції господарчіх споруд.

Показання свідків щодо займання господарських споруд на земельній ділянці позивача з боку, де спалював суху траву ОСОБА_2 з порушенням протипожежних норм і правил, що стало причиною виникнення осередку пожежі, повинні бути оцінені судом в сукупності з іншими доказами, що не було враховано судом першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 90 ЦПК України показання свідка є одним із видів доказів у справі.

Згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Акт про пожежу від від 26.09.2020 не підтверджує наявність вини відповідача ОСОБА_2 у спричиненні шкоди, оскільки містить лише інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень, зазначено про необережне поводження з вогнем при спалюванні сухої рослинності ОСОБА_2 , проте у відповідному рядку не обрано встновлену чи йомовірну причину пожежі та не зазначено, що це відбувалось за місцем виникнення пожежі або якось пов`язано з цим.

У вказаному акті сусід ОСОБА_2 значиться членом комісіїї (а.с.7).

Матеріали справи також не містять належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження осередку загорання та причин пожежі.

За фактом пожежі було відкрите кримінальне провадження № 0000371 за ч. 1 ст. 270 КК України, яке постановою слідчого від 21.12.2020 закрите у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, а саме недостатністю суми збитків, мінімальна сума якої відповідно до чинного законодавства повинна була становити більше 608100 грн (а.с.14).

Відсутні відомості та докази щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з порушенням протипожежних норм і правил.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показанням свідків окремо, а також у сукупності з іншими дослідженими та оціненими доказами у справі, помилково дійшов висновку, що показаннями свідків встановлюються винні дії відповідача, що могли стати причиною пожежі, а також осередок загоряння та її причини.

Згідно висновку експерта № 2-08/2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.08.2021 сумарна вартість майнової шкоди завданої власнику будинковолодіння по АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, що відбулась 26.09.2020 становить 29278,60 грн, з яких 16950,60 грн вартість ремонтно-відновлювальних робіт сараю (в акті про пожежу - літня кухня), 12328,00 грн - дійсна вартість споруд №1-3 та туалету (з яких 1969 гри - дерев`яний туалет розміром 1x1, 3453 грн - господарча споруда № 1 розміром 2x6 м, 3453 - господарча споруда № 2 розміром 3x4 м, 3453 - господарча споруда 3, розміром 3x4 м) (а. с. 120-147).

Проте відповідно до копії технічного паспорту на садовий (індивідуальний) житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 за вказаною адресою наявні житловий будинок, сарай, погріб, огорожа, ворота із хвірткою (а.с.104-108). Інформація про споруди та господарчі будівлі, які зазначені як пошкоджені внаслідок пожежі, у правовстановлюючих документах на нарухоме майно, належне позивачу, відсутня.

Доводи позивача щодо доведеності всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; протиправності поведінки відповідача, розміру заподіяної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, з якими погодився суд першої інстанції, грунтуються на припущеннях.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

У матеріалах справи відсутні належні докази доведеності вини саме відповідача у вчиненні дій, якими завдано шкоду позивачу, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою пожежею шкодою.

Доводи позивача, що причиною завданої їй шкоди є пожежа, яка виникла внаслідок спалювання сухої рослинності ОСОБА_2 , який зобов`язаний забезпечити дотримання норм у сфері пожежної безпеки, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язковою умовою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду є причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, проте суд не встановив, що саме внаслідок протиправної поведінки відповідача завдана шкода позивачу, а також доказів осередку пожежі у господарстві відповідача та причин її виникнення.

Позивач не надала достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог, не довела, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 їй була завдана шкода в заявленому розмірі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної пожежею.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що додаткове рішення суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України, є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору та не може існувати окремо від нього. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 16 квітня 2018 року у справі № 923/631/15 та від 23 січня 2020 року у справі № 910/20089/17.

З огляду на викладене, оскільки за результатами апеляційного перегляду цієї справи колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, то додаткове рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає. (Постанова КЦС ВС від 10.11.2021 у справі № 755/1139/18 (№ в ЄДРСР 101138298).

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року та додаткове рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної пожежею, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. І. Чельник

В. В. Черненко