Справа № 199/7200/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1999 року по 14.09.2016 року.

Від шлюбу мають трьох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися жити з матір`ю, а спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком.

Після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає спілкуванню з доньками, у зв`язку із чим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, був передбачений порядок участі позивача у вихованні дітей, зокрема визначений період часу для спільного відпочинку дітей із батьком - другий та третій тижні серпня.

Позивач має намір та можливість у другий та третій тижні серпня 2022 року поїхати зі своїми дітьми на відпочинок, зокрема до Турецької Республіки, але відповідачка не надає дозвіл на виїзд дітей за кордон.

Позивач звертався із рекомендованими листами від 09.08.2021 року, 02.09.2021 року та 03.09.2021 року до відповідача з проханням надати нотаріально оформлену згоду на поїздку їх спільних доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у супроводі батька до Турецької Республіки, з метою оздоровлення та відпочинку у період з 08.08.2022 року по 21.08.2022 рік.

Однак, відповідач 13.09.2021 року надала відповідь, у якій згоди на поїздку дітей у супроводі батька на відпочинок не надала.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд надати дозвіл на оформлення документів і тимчасовий виїзд за межі України дитини ОСОБА_5 до Турецької Республіки без згоди та супроводу матері ОСОБА_2 у супроводі батька ОСОБА_1 , у період з 08.08.2022 року по 21.08.2022 року, на строк, що не перевищує 14 діб, із метою оздоровлення та відпочинку.

Представник відповідача ОСОБА_6 надав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Зазначив, що позивач звернувся до суду передчасно, адже відповідач не заперечувала проти відпочинку дітей, оскільки позивачу було запропоновано повторно звернутися до неї з цим питанням в наступному році ближче до літнього часу.

Представник відповідача зауважив на тому, що обраний позивачем для відпочинку у Турецькій Республіці готель Alva Donna World Palace не є закладом сімейного відпочинку та оздоровлення, тому відпочинок не буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Крім цього, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_7 має низку хронічних захворювань, що підтверджується медичними довідками, та потребує постійного спеціального режиму харчування, відпочинку та дозвілля, а тому відпочинок у Турецькій Республіці не буде відповідати її найкращим інтересам та завдасть дискомфорт.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідачем не доведено факту надання згоди на виїзд дитини за кордон, а надані довідки про захворювання дитини не містять висновків щодо неможливості відпочинку дитини у Турецькій Республіці.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його та позивача відсутності, про що надав до суду письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, її представник ОСОБА_6 надав до суду заяву у якій просив розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1999 року по 2016 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.07.2019 року у справі №199/10013/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Служба у справах дітей Кам?янської міської ради, орган опіки та піклування в особі адміністрації Дніпровського району Кам?янської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них, задоволено.

Вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 із дітьми - донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання ОСОБА_1 систематичних побачень з дітьми без присутності відповідача без обмеження місця прогулянок та з можливістю поїздок шляхом встановлення графіку зустрічей наступним чином:

- щотижня на вихідні з суботи на неділю не менш ніж 24 години: а саме: з суботи, починаючи у проміжок часу з 12:00 год. до 14:00 год., і повертаючи дітей у неділю у проміжок часу з 12:00 год. до 14:00 год., із можливістю спільних ночівель за адресою місця проживання та/або тимчасового перебування батька;

- щотижня у середу з 19:00 год. до 20:00 год.;

- частину літніх канікул для спільного відпочинку, а саме 2 та 3 (другий та третій) тиждень серпня;

- в дні народження дітей: 18.01. та 25.02. з 15:00 год. до 18:00 год.

Вказане рішення постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2020 року залишено без змін.

На виконання даного рішення судом 05.09.2019 року видано виконавчий лист №199/10013/18, та 10.09.2019 було відкрито виконавче провадження №60014712.

Позивач зазначає, що він має намір та бажання оздоровити дитину та здійснити з малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поїздку у Турецьку Республіку, однак нотаріально посвідченого дозволу на перетин кордону у його супроводі матір`ю дитини ОСОБА_2 не надано.

Відповідно до наданого позивачем договору №10092021-3, останній планує спільний відпочинок із донькою за напрямком: Турція, Кемер; Термін подорожі: не менше 10 (десяти) діб у період з 08.08.2022р. по 21.08.2022 р.; Вид транспортного засобу: Літак; Маршрут: Київ-Анталія-Київ; Назва готелю: Alva Donna World Palace; Категорія готелю: 5*; Тип номеру: Сімейний номер (2 односпальні ліжка та одне двоспальне ліжко); Місце розташування готелю: Кемер; Трансфер: груповий; Харчування: UAI.

Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року N 3857-XII, постановою КМУ від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року N 231 (із змінами).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Суд звертає увагу, що Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року впроваджено правовий режим воєнного стану на території України. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

Також, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 25.02.2022 року N 69/2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності збройних сил України, на території України запроваджено загальну мобілізацію.

При цьому, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, Державною прикордонною службою України на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Позивачем не вказано у позові та не зазначено під час розгляду справи, чи має він право на виїзд за межі України, для реалізації поїздки із малолітньою донькою у його супроводі до Турецької Республіки.

Крім цього, через високий ризик авіаційної небезпеки для цивільної авіації з ОЦВС України - згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України вжито термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання послуг з обслуговування повітряного руху цивільними користувачами повітряного простору України призупинилося.

Відповідно до правил статей 2, 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам справи.

Крім цього, при ухваленні рішення суд зауважує, що надання дозволу на виїзд дитини служить меті захисту прав та інтересів дитини, усунення небезпеки для її життя, здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені в ході розгляду справи в суді першої інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст.41, ст.150, ч.5 ст.157 СК України, ст.10-13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя