Справа № 296/3427/22
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд до іншого суду

"07" липня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між громадянкою України ОСОБА_3 , 1988 року народження, та громадянином України ОСОБА_2 , 1988 року народження, який був зареєстрований 08 липня 2010 року у виконавчому комітеті Жовтневої селищної ради Лугинського району Житомирської області, актовий запис №3.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 26-30 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку, що вона не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира та про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду, виходячи з наступних підстав.

Судом на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України було здійснено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Як встановлено зі змісту відповіді на запит, яка надійшла на адресу суду 06.07.2022, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно відомостей, наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області на запит суду, зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: АДРЕСА_1 ,

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом самостійно обрано альтернативну підсудність, передбачену статтею 28 ЦПК України, у зв`язку з наявністю на утриманні двох малолітніх дітей. Разом з тим, зареєстрованим місцем проживання як позивачки, так і відповідача є АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м.Житомира.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сторони по справі зареєстровані за адресою, яка належить до територіальної юрисдикції Лугинського районного суду Житомирської області, цивільну справу №296/3427/22 слід передати на розгляд до Лугинського районного суду Житомирської області.

Керуючись статтями 27-32, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Цивільну справу №296/3427/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати за підсудністю на розгляд до Лугинського районного суду Житомирської області (11301, смт.Лугини, вул.Михайла Грушевського, 2а, Коростенського району, Житомирської області).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 липня 2022 року.

Суддя М. В. Петровська