ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3373/21 Номер провадження 22-ц/814/1605/22Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Грибовода Віталія Васильовича

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року у складі судді Путрі О. Г.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на факт прострочення боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 28.03.2018 та наявність заборгованості, яка виникла станом на 21.09.2021 у сумі 858 593,17 грн і складається із: заборгованості за кредитом - 731 759,11 грн, в тому числі заборгованості за поточним тілом кредиту - 488218,35 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту - 243 540,76 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 38 051,52 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 88 782,54 грн, просив про стягнення з ОСОБА_1 вказаної суми з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 28.03.2018 між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Ознайомившись із умовами обслуговування та підписавши паспорт споживчого кредиту від 16.08.2018 відповідач отримав картку типу «Преміальна картка Infinitе» із встановленим кредитним лімітом до 800 000 грн.

У зв`язку з порушенням своїх зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, утворилась вищевказана заборгованість.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 858 593,17 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 12 878,90 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Грибовод В. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову Банку в частині стягнення з ОСОБА_1 474 720,76 грн.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відсотки та неустойка Банком були нараховані незаконно та стягнуті судом безпідставно, оскільки згідно висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору та підставою для нарахування та стягнення відсотків.

При цьому, відсотки безпідставно були нараховані з січня 2019 року, в той час як відповідач сплатив Банку 197 038,35 грн, які були зараховані Банком як відсотки, та 60 000 грн, які були зараховані на комісію.

Також вважає, що вказана сума має бути зарахована на погашення основного зобов`язання, а тому вимога про стягнення тіла кредиту в сумі 731 759,11 грн має бути задоволена частково.

Зазначає, що судом в порушення норм процесуального права, а саме вимог статті 95 та 100 ЦПК України не було витребувано письмові докази - паспорт споживчого кредитування в оригіналі або належним чином завірену копію, а лише констатовано факт підписання цього паспорту відповідачем на планшеті стілусом, при цьому не вказано посилання на норму права, що дозволяє накладати електронний підпис зазначеним шляхом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 28.03.2018 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н, на підставі якого 29.12.2018 позичальнику було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено початковий кредитний ліміт. В подальшому, 15.08.2019 відповідач отримав картку типу «Преміальна картка Infinitе» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 722 000 грн зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, зі строком дії картки - до 31 січня 2023 року (а. с. 17, 19, 101).

Договір було укладено шляхом заповнення та підписання відповідачем в електронній формі за допомогою стілуса анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та інформації про умови кредитування за карткою Visa Infinitе (а.с. 19, 20, 21 (зв. стор.).

Своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідач підтвердив, що він погоджується з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Також відповідач підтвердив, що в разі використання ним електронного підпису або іншого аналогу власноручного підпису для підписання цієї анкети-заяви, такий підпис прирівнюється до його власноручного підпису (а. с. 19 звор. стор.).

Згідно інформації про умови кредитування з використанням платіжної картки «Картка Visa Infinite», яка підписана позичальником 16.08.2018, сторонами погоджена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 0,00001% річних у пільговий період, та 37,2% річних поза межами пільгового періоду (а.с. 20-21).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 03.01.2019 по 01.09.2021 вбачається, що відповідач постійно користувався кредитною карткою, знімав готівкові кошти, здійснював покупки, переказував гроші на інші рахунки, тощо та вносив кошти у часткове погашення заборгованості по кредиту, таким чином визнавав взяті на себе зобов`язання відповідно до погоджених сторонами умов кредитування (а. с. 82-106).

Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (пункт 3 частини першої статті 3, статті 6, 627 ЦК України)

Згідно частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом частин другої, третьої, четвертої статті 1056-1 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України.)

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

По справі встановлено, що кредитний договір за домовленості сторін було укладено в електронній формі шляхом накладення позичальником зображення власноручного підпису, переведеного у цифрову форму, що є аналогом власноручного підпису особи, отже, такий договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, тому доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Відповідачем, шляхом підписання в електронній формі анкети-заяви та інформації про умови кредитування за кредитною карткою Visa Infinitе, якою визначено тип процентної ставки за кредитом - фіксована та її розмір - 0,00001% річних у пільговий 30-денний період та 37,2% річних поза межами пільгового періоду, свідомо вчинялись дії щодо схвалення таких умов кредитування та встановлення відповідних зобов`язань, які за приписами статей 526, 629 ЦК України є обов`язковими до виконання сторонами.

Незгода позичальника з умовою договору про нарахування та сплату процентів за користування кредитом на стадії виконання, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визначення умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.

У порушення умов договору позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення визначеної судом заборгованості, розрахунок якої відповідачем не спростований, а доводи апеляційної скарги щодо зарахування сплачених відповідачем коштів по процентах у погашення тіла кредиту не ґрунтується на нормах права та умовах укладеного між сторонами кредитного договору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову банку, суд першої інстанції, обгрунтовано виходив з того, що відповідачем по справі не спростовано надані позивачем докази та розрахунки заборгованості, що є його процесуальним обов`язком, не надано доказів на підтвердження належного виконання ним свого зобов`язання з повернення кредиту, з чим погоджується і судова колегія, не вбачаючи підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як такого, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, та доводами апеляційної скарги не спростовується.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грибовода Віталія Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна