Провадження № 22-ц/802/602/22 Категорія: 76 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів від 16 вересня 2021 року № 110/01-02од, 06 жовтня 2021 року № 125/01-02од, 08 листопада 2021 року № 134/01-02од, 17 листопада 2021 року № 174/2-2ос та поновлення його на роботі.

Після відкриття провадження у справі і призначення її до розгляду, 08 квітня 2022 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2022 року, вказану заяву позивача ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та вважаючи її незаконною і необґрунтованою, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до місцевого суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції порушив вимоги цивільного процесуального права та безпідставно залишив подану ним заяву про збільшення позовних вимог без розгляду із-за закінчення процесуального строку на її подання.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем заява змінює предмет позову доповнивши заявлений позов новою позовною вимогою, що ґрунтується на тих самих підставах позову.

Крім того, суд вважав, що ця процесуальна дія зміна предмета позову була здійснена після закінчення строку, встановленого законом.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15)

Аналіз змісту ст.49 ЦПК України дає підстави для висновку, що доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що 09 грудня 2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у даній справі було постановлено узвалу про відкриття провадження у справі. Її розгляд суд постановив провести в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін спору та призначив дату судового засідання 23 грудня 2021 року.

Однак, із-за неявки представника відповідача, судове засідання в присутності позивача та його представника ОСОБА_2 було відкладено на 09 лютого 2022 року. По причині перебування судді Кирилюк В. Ф. на лікарняному судове засідання було відкладено на 10 березня 2022 року. Так як в судове засідання учасники справи не з`явились, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 04 квітня 2022 року. В цей день судове засідання за участю позивача ОСОБА_1 та його представника, по причині відсутності представника відповідача, було відкладено на 03 травня 2022 року.

Також встановлено, що 08 квітня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача КП «Волинська обласна інфекційна лікарня» на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Дана заява ухвалою суду першої інстанції залишена без розгляду із-за пропуску процесуального строку на її подання.

Зі змісту позовної заяви від 08 грудня 2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними та скасувати накази видані т.в.о. директора Комунального підприємства «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради Морочковською Г. В. від 16 вересня 2021 року № 110/01-02од, 06 жовтня 2021 року № 125/01-02од, 08 листопада 2021 року № 134/01-02од, 17 листопада 2021 року № 174/2-2ос та поновити його на роботі.

У зазначеній вище заяві від 08 квітня 2022 року представник позивача змінив предмет позову, заявивши додаткову вимогу майнового характеру, про стягнення з Комунального підприємства «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради на користь позивача середньої заробітної плати в розмірі 51767 грн 52 коп. за період вимушеного прогулу з 17 листопада 2021 року по 03 травня 2022 року.

Отже, встановивши наведені обставини справи, а саме те, що заява про зміну предмета позову була подана за пропуском процесуального строку, а саме пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання, яке відбулось 23 грудня 2021 року, з участю позивача та його представника, та врахувавши вимоги чинного цивільного процесуального законодавства, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов законного і обґрунтованого висновку про необхідність залишення даної заяви без розгляду із-за закінчення строку на її подання, як це передбачено ст. 126 ЦПК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали та не спростовують вірних висновків суду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді