_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8676/21
Провадження № 4-с/947/32/22
УХВАЛА

12.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що відповідно до судового наказу від 08.04.2021, виданого Київським районним судом м.Одеси по справі № 947/8676/21 стосовно виплати аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку платника податків, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2021 року до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 було відкрито виконавче провадження № 65221831 від 21.04.2021 року.

Згідно отриманого 07.02.2022 розрахунку заборгованості по аліментам від 07.02.2022 року вбачається, що він маю заборгованість в розмірі 2535,50 (дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 50 коп. Яка являє собою заборгованість менше ніж за місяць. Яку він вимушений був сплатити 07.02.2022 для зняття арешту з його майна оскільки одномоментно з розрахунком заборгованності на його майно був накладений арешт.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державний виконавець Ковальчук Анастасія Сергіївна Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проігнорувала дані про доходи боржника та надіслані заяви.

При цьому відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З наявних документів заробіток ФОП ОСОБА_1 за січень 2022 року склав 0 (нуль) гривень 00 коп.

Тому Відповідно до судового наказу від 08.04.2021, виданого Київським районним судом м.Одеси по справі № 947/8676/21 стосовно виплати аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку платника податків, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2021 року до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума до сплати у січні 2022 року по винна складати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей від 6 до 18 років), що дорівнює 1309 (одна тисяча триста дев`ять) гривен 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу розподілено судді Салтан Л.В..

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2022 року прийнято скаргу до провадження.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав відзив, відповідно до якого у задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на її безпідставність.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на скаргу, у якому просила у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що по даному виконавчому провадженню боржник ОСОБА_4 неодноразово намагався ухилитися від сплати аліментів. Таким чином, працюючи моряком, він надавав Другому Київському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі довідку про фіктивне місце працевлаштування "оператором АЗС" (звідки був звільнений після дзвінка бухгалтеру на вказану АЗС). А отже можна зробити висновок, що боржник приховує свої справжні доходи, а це є злісним ухиленням від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей та має каратись згідно закону. Розрахунок заборгованості складається відповідно до вимог ст.195 Сімейного Кодексу України: Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ) перебуває відкрите провадження АСВП № 65221831 з примусового виконання судового наказу № 947/8676/21, який видав Київський районний суд м. Одеси 08.04.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.04.2021 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження було зроблено запит до ПФУ. Згідно довідки ПФУ стало відомо, що боржник офіційно не працевлаштований та на обліку як отримувач пенсії не перебуває.

В постанові про відкриття виконавчого провадження АСВП № 65221831 зазначено, що боржник зобов`язаний подати декларацію про доходи та про наявне майно в порядку п.3 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Боржником до Відділу не була надана інформація про його фактичні доходи.

Під час проведення виконавчих дії, з метою правильного складання розрахунку заборгованості по аліментам, у зв`язку з відсутністю інформації про доходи боржника державним виконавцем Відділу складено розрахунок заборгованості відповідно до вимог ст.195 Сімейного Кодексу України «Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості ..., визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу] платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявок) одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості».

Таким чином, згідно рішення суду аліменти підлягають силам у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ненадання довідки про дохід, або приховування джерел доходу не може бути підставою для звільнення особи від сплати аліментів.

Розрахунок заборгованості по аліментам розраховується виходячи з середньомісячноії заробітної плати, встановленої по м. Одеса згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Головного управління статистики в Одеській області (www.od.ukrstat.gov.ua). керуючись ст. 182,195 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами першою та другою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої, восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, ФОП відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, ФОП, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

З огляду на частину першу, другу статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).

Згідно із частиною другою статті 195 СК України визначено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), зокрема заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частиною третьою статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Так, у даній справі виник спір щодо розрахунку заборгованості за аліменти платника аліментів, який у період виникнення заборгованості не отримував доходу, як ФОП.

Заборгованість у наданому розрахунку формується за рахунок 1/4 частки середньої місячної заробітної плати для даної місцевості.

Суд вважає, що частина друга статті 195 СК України чітко встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), зокрема заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У подібній категорії справ Верховним Судом сформована стала судова практика щодо застосування частини другої статті 195 СК України, що підтверджується постановами від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19), від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц (провадження № 61-19631св20), від 03 листопада 2021 року № 521/260/20 (провадження № 61-6091св21).

Факт відсутності доходу у платника аліментів як ФОП не є підставою для звільнення його від сплати аліментів у цій частині відповідно до судового рішення.

Зазначена норма не ставить визначення заборгованості по аліментам платника аліментів, який є ФОП, в залежність від причин неотримання ним доходу.

Тобто, ця норма застосовується незалежно від отримання доходу ФОП до моменту припинення його діяльності (зняття з реєстрації).

Отже, наведені у скарзі доводи щодо помилкового застосування державним виконавцем частини другої статті 195 СК України є необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 18,76-82, 259, 260, 268, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2022 року.

Суддя Салтан Л. В.