Ухвала

21 липня 2022 року

м. Київ

справа № 233/2080/21

провадження № 61-6473ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно, у якому просив стягнути з Державної казначейської служби України:

- відшкодування упущеної вигоди в розмірі 1 280 000,00 грн;

- відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 1 172 000,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада

2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано заявникові сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та надати суду апеляційної інстанції докази його сплати. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 07 лютого 2022 року звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 надав до Київського апеляційного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, разом із відомостями

з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 23 лютого 2022 року за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволено частково. Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року,

в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на розгляд до Київського апеляційного суду.

Також, у порядку частини другої статті 406 ЦПК УкраїниОСОБА_1 наводить свої обґрунтування щодо необхідності скасування ухвал Київського апеляційного суду від 17 грудня 2022 року, 16 лютого 2022 року та 14 червня 2022 року.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної

і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі

2 481,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні з апеляційною і касаційною скаргою на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору складає 496,20 грн (2 481,00*0,2).

Заявник, у змісті касаційної скарги, хоча і посилається на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 21-22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», проте, оскільки предметом оскарження

у вказаній справі є ухвала Київського апеляційного суду від 06 липня

2022 року, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Крім того, Верхвоний Суд звертає увагу заявника, що відповідно до змісту пункту 21 частини першої статті 5 закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Предметом розгляду вказаної справи за позовом ОСОБА_1

є відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно, а тому Верховний Суд не приймає до уваги посилання заявника на пункт 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Щодо посилань на пункт 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне. Відповідно до зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України. Вимог до держави-агресора Російської Федерації у вказаній справі позивачем не заявлено, а тому Верховний Суд не приймає до уваги посилання заявника на пункт 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки форма та зміст касаційної скарги не відповідають вимогам статті 392 ЦПК України, так як у касаційній скарзі не зазначено всіх учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Таким чином, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням всіх учасників справи, їх місця проживання чи перебування та надати копії виправленої касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4,

6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник