Ухвала

20 липня 2022 року

м. Київ

справа № 357/1279/21

провадження № 61-124 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Запаскін Максим Романович,

відповідачі: управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, комунальний заклад Білоцерківської міської ради Київської області Білоцерківська школа мистецтв № 4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна Максима Романовича, про ухвалення додаткового судового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, комунального закладу Білоцерківської міської ради Київської області Білоцерківська школа мистецтв № 4 про визнання незаконним

та скасування наказу про переміщення, поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна Максима Романовича, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року у складі судді Орєхова О. І. та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Нежури В. А.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відділ культури і туризму БМР) (після перейменування - управління культури і туризму БМР), комунального закладу Білоцерківської міської ради Київської області Білоцерківська школа мистецтв № 4 (далі - Білоцерківська школа мистецтв № 4) про визнання незаконним

та скасування наказу про переміщення, поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 15 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 30 листопада 2021 року залишено без змін.

04 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій заявник просить стягнути з управління культури і туризму БМР на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн, понесені позивачем у зв`язку

з розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, а також судовий збір у загальному розмірі 5 902,00 грн.

Копія заяви з додатками надіслана відповідачам.

Заява мотивована тим, що у провадженні Верховного Суду знаходиться цивільна справа № 357/1279/21 за його касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня

2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада

2021 року.

У касаційній скарзі він просив суд вирішити питання понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткової постанови після розгляду справи по суті, при цьому вказав,

що докази понесення таких витрат будуть надані не пізніше п`яти днів після ухвалення судового рішення касаційним судом. 30 червня 2022 року

в системі Електронний суд (ЕСІТС) було зареєстровано зміну стадії розгляду справи, - «розглянуто у касаційній інстанції».

Вартість витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку

з розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, становить 17 000,00 грн, та підтверджується: договором-дорученням про надання правничої (правової) допомоги від 10 серпня 2021 року № 148, додатковими угодами до договору-доручення про надання правничої (правової) допомоги № 148 від 10 серпня 2021 року № 1 від 18 серпня 2021 року та № 2

від 30 січня 2022 року, актом № 61/148/01-09 про надання правничої допомоги відповідно до договору-доручення про надання правничої (правової) допомоги № 148 від 10 серпня 2021 року від 04 липня 2022 року, табелями обліку робочого часу від 30 листопада 2021 року та від 04 липня 2022 року, рахунком-фактурою від 04 липня 2022 року.

Посилаючись на положення частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір

у загальному розмірі 5 902,00 грн.

Заперечення проти відповідної заяви до суду касаційної інстанції не подано.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року № 890/0/226-22 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з відпусткою судді Черняк Ю. В. на підставі повідомлення судді Луспеника Д. Д.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2022 року, на підставі повідомлення судді Луспеника Д. Д., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Черняк Ю. В., справу призначено судді-доповідачеві: Луспенику Д. Д., судді, які входять

до складу колегії: Коломієць Г. В., Лідовець Р. А., Воробйова І. А., Гулько Б. І.

Вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., про ухвалення додаткового судового рішення у справі, задоволенню не підлягає.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416

ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення

та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд,

що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку,

що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої

статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору

та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних

з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами.

Зокрема, у частинах першій та другій цієї статті зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, на яку посилається заявник, визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Встановлено, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., містила вказівку про те, що орієнтовний розмір понесених позивачем судових витрат складає 10 000,00 грн й відповідні докази будуть подані у визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк

(п`ять днів після ухвалення рішення суду).

Предметом касаційного оскарження було рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року

та постанова Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, якими в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року, залишаючи без задоволення касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., залишив оскаржувані судові рішення судів першої

та апеляційної інстанцій без змін, при цьому вказав, що в такому випадку розподіл судових витрат не здійснюється (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

У процесі реалізації свого права на правничу допомогу учасники судового розгляду, як правило, несуть відповідні витрати на послуги професійних представників - адвокатів. За змістом положень статей 133, 137,

141 ЦПК України цивільне процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу

за рахунок сторони, яка програла судовий спір.

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку, питання відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу порушено особою, його представником, який ініціював та програв судовий спір.

З огляду на те, що права позивача, які на його думку, було порушено,

не відновлено, підстав для стягнення з управління культури і туризму БМР на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у судах апеляційної

та касаційної інстанцій, а також судового збору у загальному розмірі

5 902,00 грн, немає.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна М. Р., про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Запаскіна Максима Романовича, про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною

та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець