Провадження № 2-з/761/804/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Шевченківського районного суду м. Києва у складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів, стягнення суми грошового вкладу,

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить суд забезпечити докази, шляхом їх витребування у НБУ копії договору банківського рахунку вкладу №25937Д-13Ф від 07.02.2014, квитанції про прийняття коштів на депозитний рахунок (№2630.2.006443.002) та підтвердження виплати ОСОБА_1 гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 втратив копію договору банківського рахунку вкладу №25937Д-13Ф від 07.02.2014, він не може надати суду вищезазначений доказ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до вимог ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що міститься в Постанові Верховного Суду від 02.05.2019 у справі №3д/9901/2/19, в якій зазначено, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, заявником не доведено того, що є підстави припускати, що докази можуть бути втрачені, або збирання чи подання цих доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 116-119, 259, 260 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів, стягнення суми грошового вкладу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: