Справа № 145/751/22
Провадження №2-з/145/12/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2022 р. смт Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Копилова Л. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач одночасно з вищевказаним позовом звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила суд в порядку забезпечення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на гараж, літ. «Б» у дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 33,7 кв.м., реєстраційний номер 19608146, який належить на праві приватної власності відповідачеві ОСОБА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0032, загальною площею 0,1010 гектара, реєстраційний номер нерухомого майна 24, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Вивчивши доводи поданої заяви та матеріали, додані до неї, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь- якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, належне відповідачу, а саме: гараж, літ. «Б» у дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 33,7 кв.м., реєстраційний номер 19608146, який належить на праві приватної власності відповідачеві ОСОБА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0032, загальною площею 0,1010 гектара, реєстраційний номер нерухомого майна 24, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка надала суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 06 лютого 2022 року. Заява про забезпечення позову подана до суду 19 липня 2022 року, тобто майже через 6 місяців.

Таким чином встановити чи є відповідач власником вказаного майна на момент розгляду заяви про забезпечення позову суддя позбавлений можливості, внаслідок чого перевірити чи не можуть бути порушеними права третіх осіб у зв`язку із застосуванням відповідного заходу забезпечення позову.

На підставі викладеного суддя вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.149 -153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С Суддя: Копилова Л. В.