КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/1258/20 Головуючий у суді І інстанції Жук М.В.
Провадження № 22-ц/824/8580/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара Івана Олексійовича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 9 вересня 2020 року у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара Івана Олексійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 і неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2020 року, повний текст якої складений 14 вересня 2020 року, провадження у вказаній вище справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 21 червня 2022 року ЗАТ «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара І.О. звернулося засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, в якій порушило питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення представник позивача зміг отримати лише 15 червня 2022 року безпосередньо в суді першої інстанції по незалежним від нього причинам, а саме внаслідок запровадження з 11 березня 2020 року карантинних заходів та введенням з 24 лютого 2022 року військового стану на території України, тому відповідно до вимог статті 354 ЦПК України позивач має право на поновлення пропущеного процесуального строку.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз вказаних правових норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Таким чином, сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вищевказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352ск18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 9 Конституції України також передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали суду від 5 лютого 2020 року про відкриття провадження розгляд справи проводився у порядку загального позовного провадження, а оскаржуване судове рішення про закриття провадження від 9 вересня 2020 року було ухвалено за присутності сторони позивача.

Апеляційна скарга ЗАТ «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара І.О. на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2020 року, повний текст якої складений 14 вересня 2020 року, подана засобами поштового зв`язку тільки 21 червня 2022 року, тобто більше ніж через один рік і дев`ять місяців після ухвалення цього судового рішення.

Відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, які перебувають у відкритому доступі згідно вимог Закону України «Про доступ до судових рішень», оскаржуване судове рішення було надіслано судом до реєстру 14 вересня 2020 року, зареєстроване в ньому 15 вересня 2020 року та оприлюднене 17 вересня 2020 року.

Установлено, що ліквідатор ЗАТ «Планета-Буд» - Гусар І.О. був обізнаний про існування даного судового провадження, в тому числі про наявність ухвали про закриття провадження у справі, оскільки представник позивача - адвокат Леонов К.Ю. був присутній в судовому засіданні при постановленні (проголошенні) судового рішення від 9 вересня 2020 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи ордером на надання правової допомоги та протоколом судового засідання (а.с. 53а-56).

Отже,позивач мав здійснювати розумні кроки щодо виконання обов`язків по захисту своїх прав та інтересів в суді протягом розгляду справи, про яку йому було достовірно відомо, та бути обізнаним про її рух.

Щодо наведених в апеляційній скарзі аргументів про існування обставин непереборної сили, а саме введення в державі військового стану, то колегія суддів їх відхиляє як необґрунтовані з огляду на те, що введення в Україні воєнного стану у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відбулось із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, тобто тоді, коли однорічний строк на звернення з апеляційною скаргою вже сплив, а відтак зазначені обставини не мають правого значення для вирішення питання щодо поновлення такого строку.

Слід врахувати, що річний строк, визначений частиною другою статті 358 ЦПК України є присічним, поновленню з інших наведених позивачем підстав не підлягає, а тому доводи апеляційної скарги про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження є безпідставними.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга позивача подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і в ній не зазначено виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, надаючи правову оцінку доводам позивача щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності і співставленні, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні умови необхідні для поновлення цього процесуального строку, а відтак з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тастаттями 352, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара Івана Олексійовича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 9 вересня 2020 року у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора Гусара Івана Олексійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 і неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Копію ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.В. Ігнатченко

М.В Мережко

С.І. Савченко