Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Кравченко О. Г.,

За участю сторін:

представника позивача Телющенко П.П.;

представника відповідача 1 Рябоконя М.В.;

відповідач 2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до: 1) Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 2) Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди завданої неправомірними діями,-

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Телющенко П.П. до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди завданої неправомірними діями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі №357/9883/13-ц, 2/357/3163/13 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру під АДРЕСА_1 та має наступні характеристики: загальна корисна площа - 81,0 кв.м., житлова площа - 45,6 кв.м., кількість кімнат - 3 (три), що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на праві власності, та визначити спосіб реалізації - проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження з визначенням початкової ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 за Кредитним договором № 21 від 27 лютого 2008 року перед Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК», який знаходиться: 03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, , яка становить 31 164,87 доларів США, що еквівалентно 249 100,80 грн. та 94 027,89 гривень та складається із: заборгованості за основним зобов`язанням 30 812,64 доларів США, що еквівалентно 246 285,43 грн.; заборгованості по несплаченим процентам 352,23 доларів США, що еквівалентно 2 815,37 грн.; заборгованості за нарахованою неустойкою по основній заборгованості 66 383,62 грн.; заборгованості за нарахованою неустойкою по несплаченим процентам - 7 644,27 грн.; штрафу 20 000 грн. 19 травня 2014 року на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання.15 липня 2014 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 44023382 з примусового виконання даного рішення. 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 було подано до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву про те, що ним подано до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження та просив зупинити проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 44023382. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року у справі № 357/9883/13-ц було задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» його правонаступником ОСОБА_1 . Однак всупереч вимогам чинного законодавства постанова про зупинення виконавчих дій була винесена державним виконавцем лише 12 вересня 2018 року, тобто з порушенням строку встановленого ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, головний державний виконавець Власенко О.А. незважаючи на винесення 12 вересня 2018 року постанови про зупинення виконавчого провадження здійснювала виконавчі дії після зупинення виконавчого провадження. Так, 22 жовтня 2018 року виконавцем було: 1) складено акт про витрати виконавчого провадження; 2) винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 700,00 грн.; 3) винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнуто з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 34 312,87 грн.; 4) прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування 700 грн. витрат виконавчого провадження на рахунок ГУ ДКС в Київській області; 5) прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування 34 312,87 грн. виконавчого збору на рахунок ГУ ДКС в Київській області; 6) прийнято розпорядження № 44023382 про перерахування 357 131,08 грн. на користь боржника ОСОБА_2 , які 22 жовтня 2018 року були перераховані боржнику згідно платіжного доручення. Тобто, державним виконавцем допущено грубе порушення вимог законодавства України при розподілі отриманих від реалізації майна грошових коштів, зокрема порушено вимоги статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» якою встановлено особливості стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року у справі № 357/9883/13-ц, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року було визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Власенко О.А. щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2013 року у справі № 357/9883/13-ц, 2/357/3163/13, яка полягає в неперерахуванні грошових коштів виручених від реалізації майна боржника в порядку встановленому статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження № 44023382. Крім того, вказаною ухвалою зобов`язано головного державного виконавця Власенко О.А. в рамках виконавчого провадження № 44023382 від 15 липня 2014 року, перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти (в доларах США) вилучені від реалізації майна боржника, в порядку встановленому нормами статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Лише після винесення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвали про визнання бездіяльності протиправною Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби на виконання судового рішення було перераховано стягувачу грошові кошти в сумі 12 196,09 дол. США, виплата була здійснена 29 січня 2021 року. Отже, внаслідок протиправних дій державного виконавця позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі 357 131,08 грн., які внаслідок неправомірних дій державного виконавця не були виплачені стягувачу, а були перераховані боржнику.

Посилаючись на те, що внаслідок дій відповідача -1 було порушено права стягувача на належне виконання рішення суду та отримання задоволення своїх вимог за результатом виконавчого провадження у встановленому порядку, просив стягнути з Держави України на користь ОСОБА_1 шкоду у розмірі 357 131,08 грн., завданої неправомірними діями Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 03 вересня 2021 року передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи на 01 листопада 2021 року на 09:00 год.

19 жовтня 2021 року на адресу суду від представника Державної казначейської служби України О.Жиліна надійшов відзив по справі з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що Державна казначейська служба України є неналежним відповідачем. Казначейство, яке залучено до справи в якості відповідача не в змозі використати права учасника судового процесу передбаченні чинним законодавством, оскільки згідно зі своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало. Відповідно до вимог Конституції України, Цивільного кодексу України та інших актів законодавства, висновків Конституційного суду України Казначейство та практики Верховного Суду Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів.

Крім того вказували, що погашення зобов`язань, які виникли у державних органів, у тому числі і у зв`язку із завданням шкоди (збитків), здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, які обліковуються на рахунках розпорядника бюджетних коштів заподіювача шкоди, що не суперечить ст.56 Конституції України та ст.1173, 1174 ЦК України.

З приводу вимог позивача про відшкодування судових витрат вказували, що предмет спору в даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, тому вказана сума у позовній заяві в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має бути залишена без розгляду, оскільки безпідставно збільшена та неспівмірна із понесеними витратами.

01 листопада 2021 року розгляд справи підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи на 17 грудня 2021 року 12:00 год.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 лютого 2022 року о 09:30 год.

25 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

09 квітня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи розгляд справи відкладено на 02 червня 2022 року 09:00 год.

02 червня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи розгляд справи відкладено на 06 липня 2022 року 12:00 год.

В судовому засіданні 06 липня 2022 року представник позивача адвокат Телющенко П.В. позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити позов у повному обсязі позовні вимоги , пояснивши, що неправомірними діями державного виконавця його довірителю заподіяно майнову шкоду на суму 357 131.,08 грн., внаслідок чого кошти, отримані від реалізації іпотечного майна, було перераховано боржнику, а не стягувачу.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 06 липня 2022 року позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити задоволенні позовні в повному обсязі, пояснивши, що державним виконавцем після реалізації іпотечного майна, виплачено грошові кошти стягувачу в повному обсязі відповідно до виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду, яким зазначено суму боргу в доларах США та еквіваленті в національній валюті. Сума боргу в національній валюті державним виконавцем конвертовано у долари США та виплачено стягувачу, який є позивачем у справі.

Представник відповідача 2 Державної казначейської служби в судові засідання, призначені на 01 листопада 2021 року, 17 грудня 2021 року, 25 лютого 20222 року, 09 квітня 2022 року, 02 червня 2022 року та 06 липня 2022 року не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та в повному обсязі. Скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 19 жовтня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03 грудня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/9883/13-ц, 2/357/3163/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалено рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру під АДРЕСА_1 та має наступні характеристики: загальна корисна площа - 81,0 кв.м., житлова площа - 45,6 кв.м., кількість кімнат - 3 (три), що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на праві власності, та визначити спосіб реалізації - проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження з визначенням початкової ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 за Кредитним договором № 21 від 27 лютого 2008 року перед Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК», який знаходиться: 03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, , яка становить 31 164,87 доларів США, що еквівалентно 249 100,80 грн. та 94 027,89 гривень та складається із: заборгованості за основним зобов`язанням 30 812,64 доларів США, що еквівалентно 246 285,43 грн.; заборгованості по несплаченим процентам 352,23 доларів США, що еквівалентно 2 815,37 грн.; заборгованості за нарахованою неустойкою по основній заборгованості 66 383,62 грн.; заборгованості за нарахованою неустойкою по несплаченим процентам - 7 644,27 грн.; штрафу 20 000 грн. 19 травня 2014 року на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання.

19 травня 2014 року на виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист.

15 липня 2014 року міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 44023382 з примусового виконання вказаного рішення суду.

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про зупинення проведення будь-який виконавчий дій по виконавчому провадженню № 44023382 відкритому 15 липня 2014 року, повідомити про це ДП «Сетам» та зупинити оформлення документів по прилюдним торгам які відбулися 06 вересня 2018 року, лот № 297031 через ДП «Сетам» по виконавчому провадженню № 44023382, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 1481 від 18 липня 2018 року прийняв права вимоги за кредитним договором № 21 від 27 лютого 2008 року, позичальником якого виступає ОСОБА_3 та відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 18 липня 2018 року прийняв прав вимоги за іпотечним договором.

30 липня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з вимогою про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором № 21 від 27 лютого 2008 року та Іпотечним договором № б/н від 27 лютого 2008 року.

04 вересня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

06 вересня 2018 року Державним підприємством «Сетам» були проведенні електронні торги, які оформленні Протоколом № 356391, на яких було реалізовано предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Стартова ціна: 773 971,20 грн. Ціна продажу: 773 971,20 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску: 38 698,56 грн. Переможцем торгів став ОСОБА_4 .

12 вересня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області О.Власенко складено акт про те, що на прийом до державного виконавця 12.09.2018 року з`явився ОСОБА_1 та надав оригінали документів, які підтверджують факт звернення ним 04.09.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні додо примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3163/13 виданого 19 травня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

12 вересня 2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області О.Власенко винесеного постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 44023382

Відповідно до платіжного доручення № 277148 від 18 вересня 2018 року ОСОБА_4 на рахунок Білоцерківського міського відділу ДВС перераховано кошти у розмірі 735 272,64 грн. Призначення платежу: кошти за придбання на Сетам прот.№ 356391 від 06.09.2018.

22 жовтня 2018 року головним державним виконавцем О.Власенко складено акт про витрати виконавчого провадження № 44023382.

22 жовтня 2018 року державним виконавцем О.Власенко в межах виконавчого провадження № 44023382 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

22 жовтня 2018 року головним державним виконавцем О.Власенко винесено розпорядження № 44023382, яке затверджено начальником Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області С.Двірником, про те, що грошові кошти у сумі 735 272,64 грн., що надійшли 18 вересня 2018 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2/357/3163/13 виданого 19 травня 2014 року, необхідно перерахувати 357 131,08 грн. на користь ОСОБА_2 .

22 жовтня 2018 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перераховано кошти на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 375 131,08 грн. Призначення платежу: перерахування на користь ОСОБА_2 (поповнення поточного рахунку № НОМЕР_3 ) викон.док. № 2/357/3163/13 (ВП № 44023382).

16 листопада 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача - ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2013 року, у цивільній справі № 357/9883/13-ц, 2/357/3163/13, за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року залишена без змін, задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Власенко O.A. Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2013 року у справі № 357/9883/13- ц 2/357/3163/13, яка полягає в неперерахуванні грошових коштів виручених від реалізації майна боржника в порядку встановленому статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження № 44023382. Зобов`язано головного державного виконавця Власенко O.A. Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в рамках виконавчого провадження № 44023382 від 15.07.2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3163/13, що виданий 19.05.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 грошові кошти ( в доларах США) виручені від реалізації майна боржника, в порядку встановленому нормами статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаним рішенням встановлено, що 22 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Власенко O.A. направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про надання реквізитів в національній валюті України для перерахування коштів, стягнутих з боржника. 14 листопада 2019 року стягувач ОСОБА_1 подав до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області реквізити його рахунку в доларах США. Не зважаючи на звернення скаржника та надання реквізитів щодо перерахування грошових коштів виручені від реалізації майна боржника, в доларах США відповідно до рішення суду, таке перерахування не зроблено та жодних дій з цього приводу з боку головного державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 44023382 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3163/13 не здійснено. Жодних належних та допустимих доказів в зворотному з боку головного державного виконавця на адресу суду не надано.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, встановлено, що на виконанні Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавчий лист №357/9883/13-ц від 19 травня 2014 року, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , та визначено спосіб її реалізації шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження з визначення початкової ціни продажу іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 21 від 27 лютого 2008 року перед ПАТ «Брокбізнесбанк», яка становить 31 164,87 доларів США, що еквівалентно 249 100 грн. 80 коп. та 94 027 грн. 89 коп.

Тобто, рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, а тому стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена цим судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням судового рішення.

Вказана ухвала 08 жовтня 2020 року набрала законної сили.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Згідно з практикою ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. BULGARIA»), заява № 1365/07; пункт 170 рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («CANTONI v. FRANCE»), заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», який був чинний на час видачі виконавчого листа, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що внаслідок протиправних дій державного виконавця йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 357 131,08 грн., які внаслідок неправомірних дій державного виконавця не були виплачені стягувачу, а були перераховані боржнику.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року (а.с.39-43), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року (а.с.44-49), задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Власенко О.А. щодо вчинення виконавчих дій з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2013 року у справі № 357/9883/13-ц, яка полягає в неперерахуванні грошових коштів, виручених від реалізації майна боржника в порядку встановленому ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження № 44023382.

Разом з тим, вказаною ухвалою не визнавалися протиправними дії розпорядження державного виконавця від 22 жовтня 2018 року №44023382 про перерахування грошових коштів в сумі 357 131 грн. 08 коп. на користь боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на даний час у провадженні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 44023382 (а.с.54-55), стягувачем у якому є позивач, а боржником ОСОБА_2 , тому позивач має можливість стягнути невиплачену йому заборгованість за рішенням суду у справі № 357/98883/13-ц безпосередньо із боржника за виконавчим листом у даній справі ОСОБА_2 .

Невиконання рішення суду не може напряму ототожнюватися із завданою позивачеві шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість стягнення грошових коштів з боржника. Невиплачені позивачеві в повному обсязі кошти на виконання судового рішення, не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Наслідком такого відшкодування буде подвійне стягнення коштів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 грудня 2019 року у справі № 752/4110/17 (провадження № 61-20325св18), від 12 березня 2020 року у справі № 757/74887/17-ц (провадження № 61-11090св19) та від 03 червня 2020 року в справі № 642/3839/17 (провадження № 61-37856св18).

Таким чином, оскільки розмір збитків, які позивач просив стягнути, фактично є сумою, що підлягає стягненню в порядку примусового виконання судових рішень, ухвалених на його користь, то ці кошти не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.

У зв`язку з наведеним позов ОСОБА_1 про стягнення з Держави України шкоди не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до: 1) Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 2) Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди завданої неправомірними діями - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_4 . РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач 1) Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Місцезнаходження: індекс 09113, бульвар Олександрійський, будинок 94, місто Біла Церква, Київська область, 09113. Код .

Відповідач 2) Державна казначейська служба України. Місцезнаходження: індекс 01601, вулиця Бастіонна, будинок 6, місто Київ. Код .

Повний текст рішення суду складено 06 липня 2022 року.

СуддяМ. М. Бебешко