Справа № 130/65/22
Провадження № 22-ц/801/1113/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуСправа № 130/65/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2022 року, ухвалене місцевим судом під головуванням судді Порощук П.П., дата складення повного тексту невідома,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05 листопада 2018 року за рішенням суду було розірвано.

За рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року позивача було зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, дбає про належне їхнє матеріальне забезпечення. Крім сплати аліментів позивач регулярно зустрічається з дітьми, проводить з ними час, приймає участь у їх вихованні, відпочинку та розвагах, що також є фінансово затратними для позивача, окремо від сплати аліментів. Однак, за останній рік його матеріальне становище значно погіршилося, у зв`язку з економічною кризою, з запровадженням карантину та військовими діями, в країні відбувається постійне здорожчення товарів та продуктів харчування, значно зросли тарифи на комунальні послуги, крім того необхідно купувати медичні препарати.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року у справі № 130/2416/18 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення старшою дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року.

Рішення суду першої інстанції і мотиви його ухвалення.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року позов задоволено.

Зменшено розмір стягуваних аліментів визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року та стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області мотивовано тим, що відповідачем не доведено, що заявлений позивачем розмір аліментів є несправедливим чи не відповідає вимогам закону, а також ним не обґрунтовано розміру та нічим не підтверджено не визнання ним заявлених позовних вимог.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодного доказу на підтвердження зміни матеріального становища у бік погіршення, відповідачем не було надано. Поряд з цим зазначає, що її матеріальне становище досить скрутне, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату з якої відраховуються податки, діти потребують значного фінансового утримання. Звертає увагу суду на стан здоров`я дітей, які постійно хворіють, мають хронічні захворювання та потребують постійного обстеження та лікування на що потрібно значні фінансові кошти.

21 червня 2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив аргументи заявника викладені в апеляційній скарзі вказавши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10), який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 05 листопада 2018 року справа № 130/2415/18 розірвано (а.с.13).

Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11,12).

За виконавчим листом, виданого на підставі рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року з позивача ОСОБА_1 щомісячно стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-16).

Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати, з заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється відрахування та проводяться виплати (а.с.17).

Відповідно до наданої відповідачем виписки з амбулаторних карт на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07 лютого 2022 року №156/01-2, діти перебувають на диспансерному обліку в сімейного лікаря ОСОБА_5 , проходять періодичні медогляди та потребують консультацій з лікарями та лікування (а.с.38-39).

З медичної карти амбулаторного хворого №161271, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз: бронхіальна астма, персистуюча, легка, після приступний період, неконтрольована, та алергічний реніт та призначено відповідне лікування (а.с.43-46).

Згідно довідки виданої лікарем «Медичного центру лікування захворювань хребта» ОСОБА_6 від 29 січня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 , проходила обстеження в медичному центрі та їй встановлено діагноз: остеохондроз хребта та рекомендовано лікування 3 рази на тиждень (а.с.50).

Відповідно до довідки про доходи відповідач ОСОБА_2 , працює в Закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 на посаді секретаря-друкарки та отримує заробітну плату, за період з 01 вересня 2021 року по 31 січня 2022 року їй нараховано 29359,72 грн (а.с. 41).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом спору у вказаній справі є вимога, щодо зміни розміру присуджених судовим рішенням аліментів на неповнолітніх дітей.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх праві не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При цьому, вказані вище обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилався на загальні підстави наведені в ч. 1 ст. 192 СК України, зокрема погіршення матеріального становища. Водночас як безпосередньо до позовної заяви так і в процесі розгляду справи в суді першої іншої інстанції доказів в контексті статей 77-80 ЦПК України, на підтвердження заявлених, ним вимог - не надано.

Жодних доказів, на підтвердження погіршення свого матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини, які б були підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 333/247/19 (Провадження № 61-13441св19) та від 25 вересня 2019 року в справі № 730/1553/18 (Провадження № 61-9993ск19).

Таким чином, заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 не довів свою неспроможність сплачувати аліменти в розмірі визначеному на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року, та не підтвердив належними, допустимими і достатніми доказами наявність підстав, передбачених ст. 182 СК України для зменшення розміру аліментів.

Зазначеного вище суд першої інстанції не врахував і безпідставно задовольнив позов ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, встановлених статтею 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета