Справа №949/83/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого -судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом Органу опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач Орган опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради звернувся в суд з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дубровицької міської ради перебувають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти відібрані від батька ОСОБА_1 рішенням Дубровицького районного суду від 13 серпня 2020 року. Розпорядженням голови Дубровицької райдержадміністрації від 09 жовтня 2020 року №246 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виховуються в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 виховується під опікою баби ОСОБА_8 . Для дітей створені належні матеріально-побутові умови проживання. Батько дітей ОСОБА_1 підтвердив той факт, що давно не бачив дітей, не підтримував їх матеріально та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що надав письмові пояснення.

До початку розгляду справи, від представника позивача Отупор С.М. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08 грудня 2005 року, серії НОМЕР_2 , виданим 02 червня 2007 року та серії НОМЕР_3 , виданим 11 травня 2010 року, копії яких знаходиться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 29 серпня 2019 року (а.с.9) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис №51.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 серпня 2020 року (а.с.11) відібрано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у батька ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та передано дітей Органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації в Рівненській області для подальшого влаштування.

Вказане рішення суду набрало законної сили 15 вересня 2020 року.

Розпорядженням голови Дубровицької районної державної адміністрації №246 від 09 жовтня 2020 року (а.с.16) на підставі свідоцтва про смерть матері ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданого 29 серпня 2019 року та рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 серпня 2020 року про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у батька ОСОБА_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Форма влаштування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час надання статутус - сім`я тітки ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 - сім`я бабусі ОСОБА_8 .

Згідно розпорядження голови Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 23 жовтня 2020 року (а.с.17) направлено дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адмінстрації №310 від 28 жовтня 2020 року (а.с.18-19) дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які тимчасово влаштовані у сім`ю ОСОБА_10 влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На підставі розпорядження голови Дубровицької районної державної адмінстрації №254 від 28 жовтня 2020 року (а.с.20) встановлено опіку на дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначеного його опікуном бабусю ОСОБА_8 .

У відповідності до наказу служби у справах дітей Дубровицької міської ради №4 від 06 квітня 2021 року (а.с.21) з 06 квітня 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взято на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_8 та сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.30, 32) діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечені усім необхідним для проживання, виховання та навчання.

Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи характеристиками на дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.27, 34, 36).

Водночас, як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 (а.с.24) комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не створив для своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належні умови для виховання та проживання, ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Разом з тим, у своїх письмових поясненнях, наданих 18 жовтня 2021 року, діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що батько ОСОБА_1 лише кілька разів на рік дзвонив до них на мобільний телефон, але ні разу не приїжджав до них, а тільки обіцяв і обіцянок не дотримався (а.с.37, 38).

Як вбачається із заяви ОСОБА_8 від 29 жовтня 2021 року (а.с.28) з моменту перебування під її опікою дитини ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 відвідував дитину лише один раз у серпні 2020 року. Участі у вихованні дитини батько не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Зі слів дитини, він хоче побачити батька, але батько його не відвідує.

При цьому, у своїх письмових поясненнях від 20 версеня 2021 року, ОСОБА_1 не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.25).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України.

Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.

Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не має бажання займатися вихованням та утриманням своїх дітей. У зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням батька брати участь у вихованні та забезпечені матеріального благополуччя дітей, створились умови, які шкодять їхнім інтересам. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З оглянутого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування - виконкому Дубровицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року (а.с.39-41) вбачається, що з часу відібрання дітей ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Дубровицької міської ради, служби у справах дітей, не звертався. Подальшою долею дітей, станом їх здоров`я, навчанням, розвитком та їх потребами, бажаннями, не цікавився. ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.

Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_1 не виконував батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проявляє щодо них батьківської турботи та любові. ОСОБА_1 не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дітей.

Отже, виходячи із вищевикладеного, у зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням батька дітей брати участь у вихованні та забезпеченні матеріального благополуччя, створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків є факт його свідомої поведінки, оскільки він має реальну можливість виконувати їх, але не вчиняє відповідних дій.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дітей, суд приймає до уваги як доказ висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, та враховує всі докази в сукупності.

Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, не позбавлений цієї можливості і відповідач, якщо змінить своє відношення до дітей, проявить турботу та піклування щодо дітей.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у судовому засіданні у повній мірі підтверджено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не піклується про них, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи, зацікавленості у їх долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 157, 164, 166 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов Органу опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 30 червня 2022 року.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.