Справа № 214/3021/22
2-о/214/115/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.

при секретарі судового засідання Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники, подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог заявниками було зазначено, що 20 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбних стосунків подружжя мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявники зазначають, що на даний час офіційно зареєстрований шлюб між заявниками має формальний характер. Сімейні стосунки у сторін не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Також на даний час останні проживають окремо та за спільною згодою вирішили, що вони не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просять розірвати вищевказаний шлюб.

Ухвалою суду від 29 червня 2022 року відкрито провадження у справі.

Заявники в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримують повністю, та просять здійснити розгляд справи без їх участі, заяву про розірвання шлюбу задовольнити.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини справи, на які заявники посилалися, як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене.

Судом встановлено, що 20 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ., про що зроблено відповідний актовий запис за № 476. (а.с.11)

Судом також встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.12-13)

Матеріалами справи підтверджено, що згідно волевиявлення сторін після розірвання шлюбу спільна малолітня дитина: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишаться проживати зі своєю матір`ю, ОСОБА_6 , а батько дитини буде брати участь у вихованні дитини та надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. З`ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті.

Заявники категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе.

Таким чином, суд вважає що причини, що спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а відтак заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 20 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис за № 476.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості про учасників:

Заявник 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заявник 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Н.Г. Ковтун