САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1704/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 03.07.2009 року між банком та ОСОБА_2 був підписаний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач ОСОБА_2 порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим станом на 23.03.2017р. має заборгованість 78258 грн. 19 коп. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 78258 грн. 19 коп. за кредитним договором №б/н від 03.07.2009 року та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 03.07.2009 у розмірі 78258,19 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1600 грн.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року скасовано заочне рішення від 26 вересня 2017 року та призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

27 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про зміну прізвища на « ОСОБА_3 » відповідно до свідоцтва про зміну імені.

23 листопада 2021 року від відповідача ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 03.07.2009 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 була підписана заява №б/н, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача станом на 23.03.2017 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 78258,19 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3688,99 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 66866,43 грн., заборгованості за пенею та комісією 3500 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3702,77 грн. (а.с.3-4).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8, 9, 10 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року витребувано у АТ КБ «Приватбанк» наступні документи: оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» від 03.07.2009; первинні документи (заяви про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери, платіжні доручення, які підтверджують видачу кредитних коштів); первинні документи (квитанції), які підтверджують повернення кредитних коштів; виписки банку по всім аналітичним рахункам, відкритих для обліку кредиту (тіло кредиту, відсотки) та операції по штрафним санкціям; тарифи банку станом на 03.07.2009.

Однак, витребувані ухвалою суду оригінали документів позивачем АТ КБ «Приватбанк» не були надані суду без поважних причин, також не було повідомлено суд про неможливість подання вказаних доказів, тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними, достатніми та допустимими доказами обставин, яким позивач обґрунтовує своїми позовні вимоги, а відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені її позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на її користь не відшкодовуються

Керуючись ст.ст. 14, 526, 527, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев