Справа № 305/1233/21
Провадження по справі № 2/305/111/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення на підставі ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивують тим, що 05.09.2007 між Акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", (закрите акціонерне товариство) та фізичною особою, ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1464, за умовами якого первинний кредитор зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 40000 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі та строки на умовах, що передбачені кредитним договором. Первинний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 40000 доларів США. 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", який є правонаступником Акціонерниого комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" право грошової вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №1464 від 05.09.2007, що був укладений між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичною особою, ОСОБА_1 . Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2011 року по справі №2-843/11 з відповідача на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було стягнуто заборгованість за Кредитним договором №1464 від 05.09.2007 у сумі 599381,49 гривень. У результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 08.09.2011, яка за період з 09.09.2011 по 26.05.2021 становить 1080906,70 гривень та складається з: 577854,57 гривень - заборгованість за ставкою 23% на кредитну заборгованість; 24339,62 гривень - заборгованість 3% річних за відсотками та пенею, 478712,52 гривень - заборгованість інфляційних витрат ст.625 ЦК України на суму згідно рішення суду. На підставі наведеного, просили стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", заборгованість на загальну суму 1080906,70 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 16213,60 гривень.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Марусяк М.О. від 14.07.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання на 12 серпня 2021 року. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву.

30.07.2021 відповідачем ОСОБА_3 подано заперечення на позовну заяву, в якому відповідач просить застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Ухвалою суду від 12.08.2021 підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

28.02.2022, з порушенням строку встановленого ухвалою суду про відкриття провадження, представником відповідача, адвокатом Косаковським В.О. подано відзив на позовну заяву.

У відповідності до ч.ч.7, 8 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд не бере до уваги відзив представника відповідача, адвоката Косаковського В.О., оскільки такий поданий з порушенням вимог ч.7 ст.178 ЦПК України та з порушенням строку для подання відзиву, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження від 14.07.2021. При цьому, представником відповідача, адвокатом Косаковським В.О. не наведено поважності причин пропуску строку подання відзиву на позов.

На підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", в судове засідання не з`явився. 04.05.2022 представник позивача, адвокат дорош Ірина Іванівна надіслала до суду письмові пояснення, в яких ипросила не брати до уваги відзив на позов, оскільки такий поданий з порушенням вимог ст.178 ЦПК України та поза межами встановленого судом терміну. Крім того зазначила, що пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 23% річних від простроченої суми, згідно ч.2 ст.625 ЦК України. У пункті 6.8 Кредитного договору зазначено, що будь-які протиріччя, що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку віджповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності встановлоюється тривалістю у 10 років. На підставі наведеного просила, розглянути справу без участі представника позивача, а позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Косаковський В.О., в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Адвокат Косаковський В.О. зазначив, що його довіритель, ОСОБА_1 у 2016 році, частково погасив заборгованість за кредитним договором №1464 від 05.09.2007, яка встановлена рішенням Рахівського районного суд Закарпатської області. У зв`язку з наведеним, інфляційні втрати та 3% річних повинні нараховуватись з суми 43756,06 гривень. Крім того, просив застосувати до суми пені та штрафу строк позовної давності.

Суд, заслухавши відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1464, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік з кінцевим терміном повернення не пізніше 04 вересня 2022 року та зобов`язувався кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) згідно графіку в рахунок погашення кредиту та відсотків по його користуванню.

Оскільки боржник неналежно виконував умови кредитного договору, ПАТ «АК Промислово-інвестиційний банк» у 2011 році звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, яка станом на 22.07.2011 становила 75195,27 доларів США, що еквівалентно 599381,49 грн. по курсу НБУ на 22 липня 2011 року, де основна заборгованість за кредитом 55587,46 доларів США, що еквівалентно 443087,64 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам 19087,07 доларів США, що еквівалентно 152143,03 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 520,74 доларів США, що еквівалентно 4150,82 грн.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №1464 від 5 вересня 2007 року, в загальній сумі 599381,49 гривень.

Дане рішення набуло законної сили 20.09.2011.

Визначена в рішенні суду заборгованість складається із основної заборгованості за кредитом 55587,46 доларів США, що еквівалентно 443087,64 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам 19087,07 доларів США, що еквівалентно 152143,03 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 520,74 доларів США, що еквівалентно 4150,82 грн.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №1464 від 05.09.2007.

Таким чином відбулась заміна кредитора у даному зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ч.1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням у 2011 році рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачем у повному обсязі не виконано, а заборгованість за Кредитним договором - у повному обсязі не погашена. Зобов`язання, яке існує у ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи», є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, в тому числі, і інфляційних втрат.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» просить у відповідності до 625 ЦК України стягнути з відповідача:

- 23% річних, виходячи із заборгованості боржника ОСОБА_1 за тілом кредиту, яка була встановлена рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 (з суми 443087,64 грн.) за період 09.09.2011 по 26.05.2021, що становить 577854,57 гривень;

- 3% річних, виходячи із заборгованості за відсотками та пенею, встановлені рішенням суду від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 (з суми 152143,03+4150,82= 156293,85 грн.) за період 09.09.2011 по 26.05.2021, що становить 24339,62 гривень;

- інфляційні витрати виходячи із загальної суми встановленої рішенням суду від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 (599381,49 гривень), починаючи з вересня 2011 року по березень 2021 року, що становить 478712,52 гривень.

Щодо періоду за який можливо стягувати суми, передбачені статтею 625 ЦК України, судом встановлено наступне.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Представником відповідача, ОСОБА_2 заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).»

У пункті 137 рішення у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine) від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11, Європейським судом з прав людини було зазначено наступне: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), пункт 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Тлумачення статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Відповідно до висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі №918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах 3905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі 3924/312/18, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів, на підставі статті 625 ЦК України, виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Пунктом 6.8 Кредитного договору №1464 від 05.09.2007 встановлено строк позовної давності тривалістю в 10 років, однак в силу викладених обставин та практики Верховного Суду, договірні відносини за кредитним договором завершено та відповідно на відносини, які виникли в силу ст.625 ЦК України, поширрюється загальний строк позовної давності. Будь-яких інших договорів про встановлення іншого строку позовної давності між позивачем та відповідачем не укладено.

Таким чином суми передбачені ст.625 ЦК України, в тому числі інфляційні витрати можливо стягнути виключно на підставі боргу, який мав місце протягом останніх трьох років, які передували зверненню позивача з позовом до суду.

Судом встановлено, що ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовною заявою у липні 2021, що стверджується вхідним штампом канцелярії суду та відміткою на поштовому конверті.

Відтак, період за який можливо стягувати суми, передбачені статтею 625 ЦК України становить з 01 червня 2018 року по 01 червня 2021 року.

З наданого позивачем розрахунку, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , частково погасив ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість встановлену рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі № 2-843/11.

Зокрема, 01.05.2013, відповідач сплатив 1500 гривень на погашення заборгованості за відсотками та пенею.

Крім того, 01.11.2016, відповідач сплатив 154793,85 гривень на погашення заборгованості за відсотками та пенею.

Таким чином, станом на 01.11.2016 відповідач сплатив у повному обсязі заборгованість за відсотками та пенею, встановлені рішенням суду від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 (1500+154793,85=156293,85 гривень).

У зв`язку з наведеним, суд важає, що позовна вимога про стягнення 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за відсотками та пенею, встановлених рішенням суду від 08.09.2011 по справі № 2-843/11 задоволенню не підлягає, оскільки відповідач у повному обсязі сплатив ТОВ "Кредитні ініціативи" таку заборгованість.

Також, судом встановлено, що 01.11.2016 відповідач ОСОБА_1 , частково погасив ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість по тілу кредиту (основну заборгованість), а саме сплатив 399331,58 гривень.

У зв`язку з наведеним, залишок заборгованості, яку повинен був сплатити відповідач за рішенням суду по справі № 2-843/11 від 08.09.2011, як за тілом кредиту так і в цілому, становить 43756,06 гривень. І саме з цієї суми, необхідно нараховувати суми, передбачені статтею 625 ЦК України.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому суд зазначає, що умовами Кредитного договору №1464 від 05.09.2007 (пункт 6.3) передбачено, що у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 23% річних від простроченої суми, згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позивач правомірно, користуючись своїм правом, просив стягнути на підставі ч.2 ст.625 ЦК України заборгованість за ставкою 23%.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" підлягає стягненню сума заборгованості за ставкою 23% на кредитну заборгованість за тілом кредиту з суми 43756,06 гривень за період з 01 червня 2018 року по 26 травня 2021 року, що становить 29998,52 гривень.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати на кредитну заборгованість за тілом кредиту, виходячи з суми 43756,06 гривень за період з червня 2018 року по березень 2021 року що становить 9363,83 гривень.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2270 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 08.09.2011, яка за період з 01.06.2018 по 26.05.2021 становить 39362,35 (тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят дві) гривні 35 копійок, що складається з:

- 23% річних, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, на суму заборгованості станом на 01.06.2018 в розмірі 29998,52 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 52 копійки;

- інфляційних витрат на суму заборгованості станом на 01.06.2018 в розмірі 9363,83 (дев`ять тисяч триста шістдесят три) гривні 83 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, , п/р НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк», МФО: 300346.

Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк