Справа № 639/788/22
Провадження № 2-о/639/38/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

присяжних Гапченко П.Ю., Мельникової Т.Л.,

за участю секретаря - Міжиріцької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Новобаварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про оголошення фізичної особи померлою,

УСТАНОВИВ:

14.02.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованими особами ОСОБА_2 , Новобаварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Другу Харківську міську державну нотаріальну контору, в якій просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, заявник вказує, що 02.09.2018 року його батько ОСОБА_3 пішов з дому та з того моменту його ніхто не бачив, будь-які відомості про нього не відомі. Перед зникненням батько заявника постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , це останнє відоме його місцеперебування. Крім того, заявник, у вересні 2018 року звернувся до поліції із заявою про зникнення батька та за даним фактом було порушено кримінальне провадження № 0001630 від 04.09.2018 року за ч. 1 ст. 115 КК України. На теперішній час, місцезнаходження батька ОСОБА_3 не встановлено, що підтверджується довідкою № 4598/119-65/03/14321630 від 15.12.2021 року, виданою ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. Заявник зазначає, що після зникнення батька ним неодноразово розміщувались по району його мешкання листівки про розшук батька, однак результату це не дало, вже більше ніж три роки місцезнаходження його батька не встановлено. У місці постійного проживання батька немає відомостей про місце його перебування більше трьох років. Відповідно до Довідки до акта огляду МСЄК Серії 10 ААБ № 693957 від 29.05.2014 року батько заявника - ОСОБА_3 є особою з інвалідність другої групи з 27.05.2014 року безстроково. Згідно з виписки із історії хвороби ОСОБА_3 від 12.09.2012 року КЗОЗ «ХМКЛ № 3» батьку був встановлений наступний діагноз: «Органічний розлад особистості». На момент зникнення батько заявника не працював. Так, 30.03.2012 року шлюб між батьками заявника - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується відміткою про розірвання шлюбу в паспорті на ім`я ОСОБА_3 . Заявник вказує, що крім нього інших дітей у батька не було, батьки ОСОБА_3 померли, на момент зникнення він був розлучений, таким чином заявник єдиний спадкоємець першої черги після смерті свого батька. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1994 року на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 належить частина квартири АДРЕСА_2 . Крім того, відповідно до листа ГУ ПФ у Харківській області від 09.06.2021 року заявнику стало відомо, що у його батька був відкритий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», на який він отримував пенсію. Таким чином, визнання батька заявника - ОСОБА_3 померлим необхідно йому для спадкування вищевказаного майна.

У зв`язку з викладеним заявник вимушений звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у вищевказаній у цивільній справі, призначено судове засідання. Крім того, витребувано з Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та Адміністрації державної прикордонної служби України відповідні докази.

Ухвалою суду від 04.07.2022, не виходячи до нарадчої кімнати, задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 про виклик та допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , оскільки вказана особа, на думку заявника може підтвердити обставини, що входять до предмету доказування та стосуються розгляду справи по суті.

Заявник подав до суду 04.07 2022 року заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні 04.07.2022 року представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засідання не заперечувала проти задоволення заяви про оголошення фізичної особи померлою.

Представники заінтересованих осіб Новобаварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) та Другої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, будь-яких заяв та письмових пояснень на адресу суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , показання свідка ОСОБА_4 та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №6568 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Таким чином заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , отже для заявника оголошення його батька померлим має юридичне значення.

Відповідно до копії паспорту НОМЕР_2 , виданого 26.12.2000 року Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 6).

Разом з тим, відповідно копії до Довідки до акта огляду МСЄК Серії 10 ААБ № 693957 від 29.05.2014 року, ОСОБА_3 є особою з інвалідність другої групи з 27.05.2014 року безстроково (а.с.8).

Згідно з виписки з історії хвороби ОСОБА_3 від 12.09.2012 року КЗОЗ «ХМКЛ №3» останньому був встановлений наступний діагноз: «Органічний розлад особистості» (а.с.9).

Так, заявник ОСОБА_1 , у вересні 2018 року звернувся до поліції із заявою про зникнення батька - ОСОБА_3 та за вказаним фактом було порушено кримінальне провадження №0001630 від 04.09.2018 року за ч. 1 ст. 115 КК України.

Однак, на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено, що підтверджується копією довідки № 4598/119-65/03/14321630 від 15.12.2021 року виданою ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (а.с. 15).

Окрім того, після зникнення ОСОБА_3 заявником вживались заходи та неодноразово розміщувались по району мешкання батька листівки про розшук батька (а.с.10-11), однак, як зазначив заявник, результату це не дало.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.06.2021 у батька заявника ОСОБА_3 був відкритий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», на який він отримував пенсію. Згідно списків ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 не отримував пенсію з поточного рахунку більше як один рік (а.с.17).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1994 року на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 16.02.2022 року про перетинання державного кордону України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей в період з 01.09.2018 року по теперішній час не виявлено (а.с.27).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в одному будинку з ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 . У вересні 2018 року вранці він бачив та спілкувався з ОСОБА_3 . А того ж дня ввечері ОСОБА_1 повідомив його, що батько не повернувся додому, більше свідок ніколи не бачив ОСОБА_3 ні за місцем його проживання , ні в іншому місці.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано роз`яснення про те, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги покази свідка, даючи оцінку вищезазначеним доказам, за відсутності доказів про факт смерті ОСОБА_3 та враховуючи встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, а саме відсутність у місці постійного проживання ОСОБА_3 , а саме у Новобаварському району м. Харкова, відомостей про місце його перебування протягом більше трьох років, що встановлено в судовому засіданні на підставі досліджених доказів, суд робить вірогідне припущення про смерть останнього, що є підставою для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим з часу набрання законної сили рішенням суду.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 141, 263-265, 295-300, 305-309, 354 ЦПК України, ст.ст. 46,47 ЦК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану»,суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Новобаварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про оголошення фізичної особи померлою .

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Харківській області 15.12.1995 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

-Новобаварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 73, ;

-Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Харків, вул. Озерянська, буд. 6, .

Повний текст рішення складено 04.07.2022 року.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С.М. Гаврилюк

Присяжні П.Ю. Гапченко

Т.Л. Мельнікова