Номер провадження: 22-ц/813/3716/22
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Левіт Віктора Семеновича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у розмірі 138 502, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 06.12.2017 року відповідач, керуючи транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль, власником якого є позивач, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п. 2.3 Б); 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 21.12.2017 року ОСОБА_2 був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 124 609,62 гривень, що підтверджується висновком спеціаліста від 02.05.2018 року дослідження з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля. Також позивачем було сплачено вартість проведення відповідного експертного дослідження 3 000,00 грн., що підтверджується Договором від 21.03.2018 року, укладеному з ТОВ "Судова незалежна експертиза". Згідно рахунку-фактури вартість відновлювального ремонту автомобіля фактично склав 130502,00 грн. Позивачем вказано, що діями відповідача заподіяно і моральну шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 5 000,00 грн (а.с.2-5).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вирішено задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 29 609,62 грн та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 273,30 грн (а.с.216-221).

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, адвокат Левіт Віктор Семенович в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом, при вирішенні справи по суті не застосовано до спірних правовідносин висновків Верховного Суду. Як наголошує апелянт, Верховний Суд вказав, що така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника. Апелянт вважає, що зазначені зобов`язання не виключають одне одного, а отже особі, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань. Апелянт пояснює, що звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, яким просив стягнути з ПрАТ СК «Здорово» 101000 грн та судові витрати, прийнятим рішенням вказаний позов задоволено, проте до теперішнього часу не виконано. Саме цей факт, як зазначає апелянт, обумовив звернення із відповідним позовом безпосередньо до ОСОБА_2 . Окрім того, на думку апелянта, висновок суду про подвійне стягнення не ґрунтується на матеріалах справи, адже сама наявність рішення про стягнення суми матеріального відшкодування від страховика, а також із винної особи, не свідчить про реальне виконання такого рішення та фактичне отримання відшкодування завданих збитків (а.с.224-228).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 235-237).

08 жовтня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Левіт Віктора Семеновича в інтересах ОСОБА_3 про долучення доказів, а саме копію листа начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ, згідно якого було повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист 752/11084/18 від 17.12.2018 року та 27.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 23.06.2021 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Рогозівська, та відповідно подальше виконання рішення за вказаним виконавчим документом буде організовано відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 242-248).

Інші учасники справи своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, та в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Разом з тим, оскільки заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» про стягнення суми страхового відшкодування були задоволенні та відповідно стягнено суму страхового відшкодування в розмірі 98000,0 грн та витрати, пов`язані із проведенням дослідження в сумі 3000,0 грн, заявлені позовні вимоги в справі № 521/13387/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково, а саме стягнення матеріальної шкоди в розмірі непокритому страховою сумою та франшизою з договором страхування, що в сумі становить 29609,62 грн та моральну шкоду у розмірі 2000,0 грн.

Апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2017 року близько 08 год. 50 хв. ОСОБА_2 на а/д Київ-Одеса 180+300 м., керуючи транспортним засобом "OpelCorsa", державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль "HondaAccord" державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу), чим в свою чергу порушив п. 2.3 Б; 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАп та накладено відповідне адміністративне стягнення. Вказана постанова не оскаржувалась в суді апеляційної інстанції та набрала законної сили (а.с. 5-6).

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди та завдання механічних пошкоджень транспортному засобу ОСОБА_1 , 08 грудня 2017 року представником Страховика було проведено огляд та відповідно складено акт огляду транспортного засобу із зазначенням відомостей щодо характеристики транспортного засобу та спричинених пошкоджень (а.с. 22-23).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом № АМ/1381374 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого у розмірі 100 000,0 грн та розмір франшизи 2000,0 грн (а.с. 186).

За положеннями ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 22.1, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний номер НОМЕР_2 фактично склав 130502,00 грн, відповідно до розрахунку АдСЧТ03733 від 20 грудня 2017 року (а.с. 24-25).

В матеріалах справи також наявний висновок спеціаліста № ED-2511-2-979.18 автотоварознавчого дослідження відносно автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт вказаного автомобіля становить 124609,62 грн (а.с. 7-20). Зазначене дослідження було проведено на підставі договору № ED-2511-2-979.18 від 21 березня 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальність «Судова незалежна експертиза України» в особі в.о. керівника Одеської філії Тімашової Аліни Олексіївни, що діє на підставі наказу та адвокатом Левіт Віктором Семеновичем, котрий діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правові допомоги від 20 березня 2018 року (а.с. 38-39), та згідно рахунку № ED-2511-2-979.18 від 21 березня 2018 року, вартість проведення відповідного дослідження становить 3000,0 грн (а.с. 41).

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції, було встановлено, що заочним рішенням від 14 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення суми страхового відшкодування було задоволено, стягнено на користь позивача відшкодування в розмірі 98000,0 грн та витрати пов`язані із проведенням досліджень в сумі 3000,0 грн. Вказане рішення не оскаржувалося в суді апеляційної інстанції, набрало законної сили, на підставі якого було видано виконавчий лист 752/11084/18 від 17.12.2018 року та державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження. Відповідно, на момент розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 24 травня 2021 року щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, наявне відповідне процесуальне рішення щодо стягнення матеріальної шкоди з ПАТ «СК «Здорово» на користь ОСОБА_1 , котре відповідно набрало законної сили, та з наявної в матеріалах справи відповіді начальника Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ вбачається, що 23 червня 2021 року державним виконавцем з метою виконання відповідно рішення суду першої інстанції від 14 листопада 2018 року, винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельні ділянки, котрі розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Рогозівська, що в свою чергу підтверджує вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання рішення суду та відшкодування завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди, шляхом стягнення розміру відшкодування з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово».

За положенням ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказана правова норма узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 760/15471/15-ц, згідно якої відшкодування шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування

З вищенаведеного вбачається, що повне задоволення позовних вимог та відповідно стягнення із винної особи всією суми матеріального відшкодування призводить до подвійного стягнення, з приводу чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги частково, а саме в межах різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Окрім того, слід враховувати також правову позиції наведену в постанові Великої палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, згідно якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно висновку спеціаліста № ED-2511-2-979.18 автотоварознавчого дослідження відносно автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт вказаного автомобіля становить 124609,62 грн (а.с. 7-20) та згідно рахунку № ED-2511-2-979.18 від 21 березня 2018 року, вартість проведення відповідного дослідження становить 3000,0 грн (а.с. 41).

Оскільки, заочним рішенням Голосіївського районного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року окрім суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, відповідно до полісу (а саме - 98000,0 грн), було також задоволенні позовні вимоги щодо стягнення із ПАТ «Страхова компанія «Здорово» на користь ОСОБА_1 вартість проведення дослідження у сумі 3000,0 грн, суд першої інстанції помилково врахував вартість проведення дослідження під час розрахунку розміру матеріального збитку, котрий підлягає стягненню із винної особи, ОСОБА_2 в справі № 521/13387/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, та відповідна сума матеріальної шкоди, котра підлягає стягненню із відповідач повинна становити 26609,62 грн. Визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди апелянтом не оскаржувався.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є - неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про зміну оскаржуваного рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 24 травня 2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Левіт Віктора Семеновича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року змінити в частині розміру матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 26609,62 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький