г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3020/13-ц
Номер провадження 4-с/213/2/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Стаматова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 14, скаргу адвоката Васильєва Павла Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за відсутності учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Васильєв П.С., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить поновити строк для подання скарги, визнати протиправною бездіяльність Слобожанського відділу ДВС щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 про закінчення виконавчого провадження № 62373780 з виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 213/3020/13-ц, щодо неврахування стягнутої суми у виконавчому провадженні № 60551993 з ОСОБА_2 , щодо нездійснення перерахунку стягнутих коштів по виконавчому провадженню № 62373780 з урахуванням коштів, стягнутих за іншими виконавчими провадженнями, щодо не закінчення виконавчого провадження № 62373780 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», щодо неповернення ОСОБА_1 надмірно стягнутої суми. Також просить зобов`язати Слобожанський відділ ДВС здійснити всі вказані дії, закінчити виконавче провадження № 62373780 та повернути надмірно стягнуті кошти.

Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2013 у справі № 213/3020/13-цз ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 138276,02 грн. і видано виконавчі листи. На підставі виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 62373780, в якому станом на 01.06.2021 з боржника стягнуто 41879,64 грн. У відношенні ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 52284091 стягнуто 70211,13 грн., тобто всього з двох боржників стягнуто 112090,77 грн. Крім того, в провадженні приватного виконавця Щигарцева І.В. знаходилось виконавче провадження № 60551993, в якому з ОСОБА_2 було стягнуто близько 78 тис. грн. Вважає, що суми боргу, які були стягнуті з солідарного боржника ОСОБА_2 , не враховані державним виконавцем, не здійснено перерахунок боргу, не повернуто надмірно стягнуту суму, і не закінчено виконавче провадження у відношенні ОСОБА_1

23.02.2022 року представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу державного виконавця заяву про закінчення виконавчого провадження № 62373780 з підстав повного погашення боргу, однак відповіді до цього часу не отримав, не отримував копії постанови про закінчення виконавчого провадження, чим порушено права заявника.

Від Слобожанського відділу ДВС надійшов відзив на скаргу, в якому начальник відділу ДВС посилається на те, що заява представника ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 62373780 надійшла до відділу 17.03.2022 року, але у зв`язку з впровадженням в країні воєнного стану, з 24.02.2022 року було призупинено роботу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, і державний виконавець не мав можливості перевірити чи було закінчено виконавче провадження у відношенні солідарного боржника ОСОБА_2 приватним виконавцем. Тільки після поновлення роботи АСВП до приватного виконавця було здійснено відповідний запит, на який надійшла копія постанови приватного виконавця Шигарцева І.В. про закінчення виконавчого провадження № 60551993, після отримання якої державним виконавцем було закінчено виконавче провадження № 62373780. Зазначили, що рішення суду виконано в повному обсязі, але оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язок державного виконавця відстежувати погашення заборгованості за виконавчими документами про солідарне стягнення боргу, боржник повинен самостійно контролювати розмір стягнутих з нього коштів та надавати державному виконавцю документи для закінчення виконавчого провадження, зокрема постанову про закінчення виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у іншого державного виконавця або приватного виконавця.Скаргу просять залишити без розгляду.

Стягувач у виконавчому провадженні - АТ «Райффайзен Банк» також надав відзив на скаргу, проти викладених в ній доводів заперечує, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що кредит банком видавався в іноземній валюті доларах США, а тому державний виконавець зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, враховувати, що між стягувачем і боржником існувало валютне грошове зобов`язання, і керуватися положеннями ст.53 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з частиною третьою якої, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого переказування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби. Тобто вважає, що виконання за виконавчим листом мало здійснюватися в іноземній валюті, і оскільки боржником не наданожодних доказів на підтвердження здійснених погашень, а також на відповідність цих погашень сумі боргу у валюті кредиту, у задоволенні скарги просить відмовити.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги учасники справи в судове засідання не з`явилися, від представників скаржника та стягувача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника скаргу підтримує повністю та просить задовольнити, стягувач у задоволенні скарги просить відмовити.

За таких обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності учасників справи, на підставі наданих ними доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши надані суду копії із матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з частиною другою цієї статті пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявником надано докази направлення заяви про закінчення виконавчого провадження на електронну адресу органу виконавчої служби /зворотній бік а.с.11/.

Як стверджує заявник, відповіді на свою заяву від 23.02.3022 року він не отримав, у зв`язку з чим суд вважає, що строк на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця боржником пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Судом встановлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 23.02.2022 року на виконанні Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області знаходиться ВП № 62373780 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Стан ВП: відкрито /а.с.5, 7/.

Згідно з відповіддю начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області від 08.06.2021, наданою на звернення представника заявника від 02.06.2021, виконавче провадження № 52284091 з примусового виконання виконавчого листа № 2/213/1073/13 про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», що перебувало на виконанні Інгулецького відділу ДВС у місті Кривому Розі, завершене 17.10.2019 на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем винесена відповідна постанова, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Як зазначено в цьому листі, станом на 17.10.2019 заборгованість складає 68064,89 грн /а.с.8/

З інформації Управління від 08.06.2021 на звернення представника заявника від 02.06.2021, видно, що на виконанні Дніпровського районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 62373780 з примусового виконання виконавчого листа № 2/213/1073/13 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому 07.07.2002 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої направлена на виконання до бухгалтерії ТОВ з іноземними інвестиціями «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС», від якого на депозитний рахунок відділу щомісячно надходять кошти, які, починаючи з 25.08.2020 року перераховуються стягувачу. Станом на 01.01.2021 заборгованість складає 96396,38 грн. /а.с.9/.

Крім того, згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області з 11.11.2019 знаходилось виконавче провадження № 60551993 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», яке завершено /зворотній бік а.с.6/.

Із наданих відділом ДВС доказів видно, що 22.05.2022 року ст. державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС Сищик О.О. була направлена вимога до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про надання постанови про закінчення виконавчого провадження № 60551993, з примусового виконання в/л № 2/213/1073/13 від 17.03.2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 27.10.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 60551993, в якому боржником є ОСОБА_2 , стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», приватним виконавцем встановлено, що за ВП № 52283942, яке перебувало на виконанні Інгулецького ВДВС у місті Кривому Розі з виконання в/л № 2/213/1073/13 від 17.03.2013 року, з солідарного боржника ОСОБА_1 було утримано борг у розмірі 41987,64 грн., отже вимоги виконавчого документу були виконані в повному обсязі у солідарному порядку.

Після отримання вказаної постанови приватного виконавця, ст. державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС Сищик О.О. 18 липня 2022 року було закінчено виконавче провадження № 62373780 про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». В постанові державним виконавцем зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення суду. Згідно з наданими суду матеріалами, копію вказаної постанови було направлено сторонам виконавчого провадження 18.07.2022 року.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті п`ятої цього Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За положеннями частини 2 цієї статті виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.37 вказаного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з положеннями п.9 ч.1 ст.39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що на момент подання скарги до суду державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС не була надана відповідь на заяву боржника ОСОБА_1 про закінчення ВП № 62373780, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності цього відділу щодо ненадання відповіді.

При цьому суд критично ставиться до пояснень начальника відділу про неможливість отримання інформації про рух виконавчого провадження від приватного виконавця у зв`язку з припиненням функціонування АСВП та реєстрів боржників, оскільки за цієї умови державний виконавець не був позбавлений можливості повідомити боржника саме про ці обставини. Також суд враховує, що згідно з матеріалами ВП № 62373780, 18.07.2022 сторонам виконавчого провадження направлена копія постанови про його закінчення за вих.. № 21601/5.

Щодо інших вимог скарги, суд приходить до висновку про те, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Стороною скаржника не надано доказів того, що у виконавчому провадженні № 52284091 з ОСОБА_2 стягнуто суму 70211,13 грн., у наданій йому відповіді Управління про це не зазначено, а лише вказується про залишок боргу станом на 17.10.2019 року.

Інгулецький відділ ДВС та приватного виконавця заінтересованими особами у цій скарзі не зазначено, клопотання про витребування у вказаних осіб інформації про те, чи відбувалися стягнення частини боргу на підставі вищевказаного рішення суду, у якому розмірі, з якого із солідарних боржників, до суду не надходило.

При цьому матеріали скарги не містять відомостей про те, чи зверталася ОСОБА_1 до Інгулецького відділу ДВС або приватного виконавця із заявою про надання інформації про стягнення боргу з неї та солідарного боржника на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», яку інформацію отримала. Докази стягнення приватним виконавцем суми у розмірі близько 78 тис. грн., як зазначає скаржник, суду також не надані і при цьому така інформація спростовується постановою приватного виконавця від 27.10.2021 року.

Водночас, відділом ДВС суду надано докази того, що після отримання постанови приватного виконавця, державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС Сищик О.О. було закінчено виконавче провадження № 62373780 було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимог скаржника стосовно неврахування стягнутої суми у виконавчому провадженні № 60551993 з ОСОБА_2 , щодо нездійснення перерахунку стягнутих коштів по виконавчому провадженню № 62373780 з урахуванням коштів, стягнутих за іншими виконавчими провадженнями, щодо неповернення ОСОБА_1 надмірно стягнутої суми, суд вважає за необхідне зазначити, що ані нормами Закону України «Про виконавче провадження», ані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюста України № 512/5 від 02.04.2012, не передбачено обов`язок державного виконавця здійснювати контроль за погашенням заборгованості за виконавчими документами у відношенні солідарних боржників, і погоджується з позицією особи, дії якої оскаржуються, стосовно того, що боржник повинен самостійно контролювати розмір стягнутих з нього коштів та надавати державному виконавцю відповідну інформацію про стягнення за виконавчими провадженнями, яке перебувають на виконанні у іншого державного або приватного виконавця.

Таким чином, оскільки боржником ОСОБА_1 не надано державному виконавцю доказів розміру стягнутої з неї та ОСОБА_2 суми заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», судприходить до висновку, що у державного виконавця не було підстав для здійснення зарахування в рахунок боргу коштів, стягнутих за іншими виконавчими провадженнями, здійснення перерахунку сплачених заявником коштів та повернення надмірно стягнутих сум (за наявності).

При цьому суд не приймає до уваги відзив стягувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» в тій частині, що виконання за виконавчим листом мало здійснюватися в іноземній валюті, оскільки виконується рішення суду, яке набрало законної сили, а посилання на ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає необгрунтованим, оскільки нею передбачено звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб.

Суд вважає, що в даному випадку між боржниками, стягувачем і державним виконавцем виник спір щодо розміру стягнутої заборгованості, який підлягає вирішенню судом в позовному провадженні.

За таких обставин, у суду відсутні будь-які підстави для зобов`язання державного виконавця врахувати стягнуту суму у іншому виконавчому провадження, здійснити перерахунок стягнутих коштів та повернути ОСОБА_1 надмірно стягнуті суми.

При цьому суд не знаходить підстав для залишення скарги без розгляду, оскільки за приписами ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, зокрема в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 450-451, 453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із цією скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 62373780 з виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 213/3020/13-ц.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.07.2022 року.

Суддя В.В. Попов