Справа № 521/9272/22
Провадження № 2/521/3345/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 року позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Згідно резолютивної частини ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 06.07.2022 року позивачка була попереджена судом, що у разі невиконання вимог ухвали суду позов буде вважатись неподаним та повернеться їй.

Вищевказану ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси отримав представник позивачки 06.07.2022 року, про що свідчить довідка про успішну доставку електронного листа.

12.07.2022 року представник позивача подав заяву про усунення недоліків, проте на вимогу ухвали суду від 06.07.2022 року, не вказав адресу реєстрації відповідача.

Суд звертає увагу представника позивача, що адреса реєстрації відповідача є необхідною для суду, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно матеріалів справи, у сторін немає спільних малолітніх та неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні позивачки, також, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а тому суд під час розгляду справи не може застосувати підсудність за вибором позивача, тобто за місце реєстрації позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачка у позовній заяві зазначає, що місце фактичного місця перебування відповідача є наступна адреса: Rte Francois-Peyrot 34, 1218 Le Grand Saconnex, що не відноситься до підсудності Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно ч. ч. 9, 10 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Водночас, доказів на підтвердження місцезнаходження майна, останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування чи постійного заняття (роботи) відповідача на території Малиновського району м. Одеси позивачкою суду не надано.

У контексті принципу верховенства права суд розглядає «суд» як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку, він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві (Lavents v. Latvia (Лавентс проти Латвії), § 81). Вислів «заснований на законних підставах» означає не лише законні підстави для існування «суду», а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність (Sokurenko and Strygun v. Ukraine (Сокуренко і Стригун проти України), § 24).

Суд зазначає, що «Закон» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таким чином, включає не лише законодавство стосовно заснування і компетенції судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке, у разі його порушення, спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи (DMD Group, A.S. v. Slovakia (ДМД Груп А. С проти Словакії), § 59).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд роз`яснює позивачці, що неподання нею відомостей щодо місця реєстрації відповідача, позбавляє даний склад суду визначити чи є він повноважним складом суду на розгляд справи та таким, що визначений законом.

Отже, позивачка не виконала вимоги ухвали від 06.07.2022 року, а тому, суд вважає за необхідне повернути їй позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ч. ч. 5, 6, 7 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Керуючись ст.ст. 95, 175-177, 185, 260 261, 263, 352-354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.