Постанова

Іменем України

10 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 2-2262/12

провадження № 61-2758св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул»,

боржник - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенко Вадим Олексійович,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року в складі колегії суддів Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка В. О., заінтересовані особи ТОВ «Юридична компанія «Сагрул», ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначала, що 23 липня 2012 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського району Київської області відкрито виконавче провадження ВП № 33576709 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2262/12 від 11 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Перший кредитний альянс» заборгованості в розмірі 1 341 638,65 грн.

Вказує, що державним виконавцем з 23 липня 2012 року до 22 серпня 2019 року не вчинялись будь-які дії з приводу виконання виконавчого листа з огляду на те, що в боржника відсутнє майно, за рахунок якого можливо здійснити стягнення та погашення боргу.

22 жовтня 2019 року державним виконавцем здійснено заміну стягувача з КС «Перший кредитний альянс» на ТОВ «Юридична компанія «Сагрул».

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 разом з донькою, приїхавши до себе в домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (далі - домоволодіння), виявили осіб, які без її дозволу та надання будь-яких пояснень перебували на території домоволодіння. 29 листопада 2019 року представнику ОСОБА_1 стало відомо з реєстру автоматизованої системи виконавчих проваджень, що існує постанова від 05 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності на домоволодіння за вказаною адресою, з якої скаржником виявлено, що існує постанова про опис та арешт майна від 01 листопада 2019 року.

18 грудня 2019 року державний виконавець повідомив представника ОСОБА_1 , що об`єкт нерухомості передано на електронні торги ДП «СЕТАМ», і в цей же день ОСОБА_1 через мережу інтернет дізналася, що електронні торги щодо домоволодіння вже проведені та є переможець торгів - ОСОБА_2 19 грудня 2019 року через канцелярію ДП «СЕТАМ» ОСОБА_1 подала заяву про утримання від будь-яких дій щодо продажу домоволодіння, оскільки судом розглядається її скарга на дії державного виконавця, а також відкрите кримінальне провадження.

Скаржник наводила зміст статей 50, 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), пункт 10 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, вказувала, що жодних із перелічених вимог закону державний виконавець не виконав та злочинним шляхом проник у приватну власність.

Зазначала, що відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 листопада 2019 року в реєстрі існує два арешти на будинок № 8 , та чотири арешти на прилеглі земельні ділянки, а також два арешти на все майно ОСОБА_1 , державний виконавець не з`ясував належність домоволодіння боржнику та не звернув увагу на накладені на це майно арешти, а тому постанова державного виконавця про проведення опису та арешту майна від 01 листопада 2019 року не відповідає вимогам закону. Також вказує, що державний виконавець порушив вимоги норм закону при направленні документів виконавчого провадження боржнику.

ОСОБА_1 просила:

визнати поважними причини неподання в строк скарги на дії державного виконавця та поновити цей строк;

визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тарасенка В. О. відносно виконавчого провадження № 33576709;

скасувати постанову державного виконавця Тарасенка В. О. від 01 листопада 2019 року про проведення опису та арешту майна;

скасувати постанову державного виконавця Тарасенка В. О. від 05 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності;

визнати неправомірними дії державного виконавця відносно передання на електронні торги домоволодіння.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року в складі судді Чередніченко Н. П. скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Суд першої інстанції виходив із того, що під час вчинення дій у рамках виконавчого провадження ВП № 33576709 державним виконавцем дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 було відомо про існування виконавчого провадження, проте дій щодо добровільного виконання рішення суду вона не вчиняла, у зв`язку з чим державний виконавець в рамках відкритого виконавчого провадження реалізував належне боржнику майно в рахунок погашення заборгованості.

Вимоги заявника про скасування постанови державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності суд першої інстанції визнав безпідставними, оскільки під час винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності не встановлено порушень закону, а сам звіт про оцінку майна боржником у встановленому законом порядку не оскаржено. Вказане свідчить, що наведені скаржником аргументи для того, щоб визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця у зазначеній скаржником частині, є недостатніми.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року скасовано та прийнято нову постанову;

визнано поважними причини неподання скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця у встановлений законом строк та поновлено його;

скаргу ОСОБА_1 задоволено частково;

скасовано постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка В. О. від 05 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, прийняту у виконавчому провадженні № 33576709;

визнано неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича відносно передання на електронні торги домоволодіння: житлового будинку площею 48,1 м2, земельної ділянки площею 0,1900 га кадастровий номер 1:01:003:0244 та земельної ділянко площею 0,0068 га кадастровий номер 1:01:003:0245 за адресою АДРЕСА_1 ; в іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд виходив з того, що:

причини пропуску строку на подання скарги ОСОБА_1 є поважними, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року про залишення скарги без розгляду скасовано, скаргу ОСОБА_1 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції; про порушене право ОСОБА_1 дізналась 29 листопада 2019 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень та 02 грудня 2019 року звернулась з відповідною скаргою; в подальшому дії суду призвели до необхідності повторного подання скарги;

постанова державного виконавця про опис та арешт майна від 01 листопада 2019 року складена в присутності двох понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки, а також містить назву кожного описаного предмета та його відмінні ознаки; вказана постанова направлена боржнику; наявність накладених раніше заборон на нерухоме майно, належне боржнику, не є встановленою законом перешкодою для проведення опису і накладення нового арешту на таке майно в межах іншого виконавчого провадження, а тому відсутні підстави вважати, що вона складена в порушення вимог статті 50 Закону;

відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторонам виконавчого провадження з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника надається 10-денний строк для визначення вартості майна боржника, і лише у разі відсутності письмового повідомлення від сторін виконавчого провадження про визначену ними вартість майна після спливу зазначеного строку виконавець вправі самостійно визначити вартість майна боржника. Проте, державний виконавець в порушення вказаної норми закону виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності 05 листопада 2019 року, тобто на четвертий день після винесення постанови про опис та арешт майна від 01 листопада 2019 року, що апеляційний суд вважав підставою для скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності 05 листопада 2019 року;

державний виконавець не виконав належним чином вимог абзацу першого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна, яким встановлено строк у п`ять днів, що відраховується після ознайомлення сторін з результатами оцінки арештованого майна, а тому суд зробив висновок, що дії державного виконавця відносно передання арештованого майна на електронні торги не відповідають вимогам закону та є неправомірними. При цьому апеляційний суд послався на пункти 102 - 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21);

передаючи на реалізацію нерухоме майно боржника з обтяженнями, наявність яких підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державний виконавець не дотримався частини першої розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Аргументи учасників справи

У лютому 2022 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить її скасувати та залишити в силі ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд:

неправильно застосував статтю 57 Закону України «Про виконавче провадження» і як наслідок безпідставно скасував постанову державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності, адже вказаною нормою закону визначено, що для проведення оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, що і було зроблено виконавцем. Скаржник не надала належних і допустимих доказів вчинення нею дій щодо визначення вартості домоволодіння за згодою сторін та не оскаржила звіт оцінки вартості у встановленому законом порядку;

безпідставно застосував до спірних правовідносин висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21), оскільки висновок у вказаній справі зроблений за встановлення інших фактичних обставин. Апеляційний суд правильно встановив, що звіт про оцінку вартості домоволодіння надійшов до виконавчої служби 12 листопада 2021 року та в цей же день направлений ОСОБА_1 відповідно до статті 57 Закону.

не звернув увагу, що спірне нерухоме майно перебувало під обтяженням, накладеним 03 липня 2007 року в рахунок забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 перед КС «Перший кредитний альянс» за кредитним договором від 03 липня 2007 року № 342-02, а тому висновок апеляційного суду про порушення державним виконавцем порядку реалізації арештованого майна з іншими обтяженнями, які пізніше накладені на підставі судових рішень, є безпідставним.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 23 лютого 2022 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Аналіз вимог касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині задоволених вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 05 листопада 2019 року та про визнання неправомірними дії державного виконавця в частині передання на електронні торги домоволодіння, в іншій частині не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2012 року в справі № 2-2262/12 за позовом КС «Перший кредитний альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Перший кредитний альянс» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 338 419,65 грн.

11 липня 2012 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 2-2262/12, який пред`явлено до виконання 23 липня 2012 року в Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ в Київській області та відкрито виконавче провадження ВП № 33576709.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року задоволено заяву ТОВ «Юридична компанія «Сагрул», замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 33576709 з КС «Перший кредитний альянс» на ТОВ «Юридична компанія «Сагрул».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29 листопада 2019 року, ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину Р№ 539 від 13 листопада 2009 року.

01 листопада 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області Тарасенком В. О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої здійснено опис домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , складеної в присутності представника стягувача та двох понятих.

04 листопада 2019 року вказану копію постанови направлено на адреси сторін виконавчого провадження, в тому числі ОСОБА_1 - на адресу АДРЕСА_1 ; лист повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

05 листопада 2019 року державний виконавець прийняв постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 33576709, а саме ТОВ «Приватна експертна служба», якому запропоновано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань вартості майна. Зазначена постанова направлена сторонам виконавчого провадження 05 листопада 2019 року.

08 листопада 2019 року ТОВ «Приватна експертна служба» складено звіт за результатами проведення оцінки вартості домоволодіння та визначено його вартість станом на 08 листопада 2019 року в розмірі 535 800 грн.

12 листопада 2019 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про вартість арештованого майна.

Після проведення оцінки майна, 14 листопада 2019 року Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна ВП №33576709.

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок і земельну ділянку за вказаною адресою накладено заборону відчуження та арешт приватним нотаріусом Кучеренко Н. П., підстава обтяження - лист КС «Перший кредитний альянс» від 03 липня 2007 року. Крім того, на вказаний будинок та земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві від 27 квітня 2010 року, а також на підставі постанов ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 18 серпня 2011 року та ВВДС Києво-Святошинського РУЮ від 30 листопада 2012 року, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1

16 грудня 2019 року відбулися електронні торги з продажу лоту 390065, яким є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; відповідно до протоколу № 453925 проведення електронних торгів переможцем електронних торгів є ОСОБА_2

16 грудня 2019 року боржник подала заяву до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про утримання від будь-яких дій у виконавчому провадженні ВП № 33576709 в зв`язку з поданням скарги на дії державного виконавця.

24 січня 2020 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О. О. на підставі акту про проведені електронні торги ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на придбане на торгах майно.

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Правила, за якими має здійснюватися визначення вартості майна боржника та його оцінка, встановлені статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Частини перша та друга цієї статті передбачають, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно із частиною третьою статті 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта статті 57 Закону).

Згідно з пунктом 18 розділу VIII Інструкції у разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт.

Самостійне визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. А у випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 зазначеного вище Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Аналіз статті 57 Закону № 1404-VIII дозволяє дійти висновку, що для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами: 1) за згодою сторін (та заставодержателя), про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку; 2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення; 3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

Разом із цим в залежності від виду майна, вартість якого має бути визначена, Закон України «Про виконавче провадження» розмежовує випадки, за яких залучення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна є або правом, або обов`язком виконавця.

Так, абзац другий частини третьої статті 57 Закону визначає, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Зазначена норма за своїм змістом є імперативною, у зв`язку із чим зобов`язує виконавця у визначених нею випадках залучити до оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності.

На відміну від цього частина четверта статті 57 Закону передбачає право виконавця залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) йому складно.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів уважає, що повноваження виконавця вирішувати, залучати чи не залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, стосуються лише проведення оцінки майна, вартість якого він може визначити самостійно, та не розповсюджуються на проведення оцінки нерухомого майна, стосовно якої частина четверта статті 57 Закону передбачає лише один варіант поведінки, який є обов`язковим для виконавця - залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п`ята статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проєкт заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу (абзац перший пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна).

У справі, що переглядається:

суд першої інстанції, встановивши, що державний виконавець призначив суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна для проведення оцінки належного боржнику нерухомого майна, на яке накладено арешт, у відповідності до вимог статей 18, 57 Закону України «Про виконавче провадження», зробив правильний висновок про безпідставність вимог скарги ОСОБА_1 в частині оскарження постанови державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 05 листопада 2019 року;

висновок апеляційного суду про те, що державний виконавець допустив порушення частини першої статті 57 Закону, є помилковим, оскільки положення статті 57 Закону не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватись для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому;

звіт про оцінку домоволодіння складено 08 листопада 2019 року та про результати визначення вартості (оцінки) майна повідомлено ОСОБА_1 листом від 12 листопада 2019 року за адресою, яка була зазначена у виконавчому документі, тому скаржник вважається повідомленою про результати оцінки арештованого майна 12 листопада 2019 року;

державний виконавець 14 листопада 2019 року виготовив та направив заявку до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а тому відсутні підстави вважати, що дії державного виконавця в зазначеній частині суперечать вимогам частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу першого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна;

наявність інших обтяжень на домоволодіння ОСОБА_1 , які накладені судами пізніше, не може бути перешкодою для задоволення вимог кредитора за рахунок забезпеченого майна, враховуючи, що відповідне право у КС «Перший кредитний альянс» виникло раніше, ніж накладений судом арешт, який при цьому був накладений судом в рахунок забезпечення позову КС «Перший кредитний альянс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

За таких обставин суд апеляційної інстанції помилково скасував законну й обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у скасуванні постанови державного виконавця протиправною в частині призначення суб`єкта оціночної діяльності та визнання дій державного виконавця відносно передання домоволодіння на електронні торги неправомірними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в частині задоволення вимог скарги щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання та в частині визнання неправомірними дій державного виконавця відносно передання на електронні торги домоволодіння ухвалена без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова апеляційного суду в оскарженій частині скасуванню із залишенням в силі в цій частині ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року в частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича від 05 листопада 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 33576709 та про визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича відносно передання на електронні торги домоволодіння: житлового будинку площею 48,1 м2, земельної ділянки площею 0,1900 га кадастровий номер 1:01:003:0244 та земельної ділянко площею 0,0068 га кадастровий номер 1:01:003:0245 за адресою АДРЕСА_1 скасувати та залишити в силі в цій частині ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук