Справа № 203/5169/21
Провадження № 2/0203/510/2022
УХВАЛА

14 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву позивача про збільшення позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних втрат та 3% річних, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.06.2021 року в сумі 33047,78 грн, з яких сума боргу за розпискою становить 32129,28 грн, 3% річних у розмірі 240,31 грн та інфляційних втрат у розмірі 678,19 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року справу № 203/5169/21, провадження № 2/0203/1631/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 03.02.2022 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.03.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання, призначене на 14.07.2022 року, з`явився представник позивача.

Відповідач та/або його представник у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши думку представника позивача на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України, продовжив судове засідання за відсутності відповідача та/або його представника.

До початку чергового судового засідання 30.06.2022 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що 29.11.2021 року він звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики від 07.06.2021 року в сумі 33047,78 грн, з яких сума заборгованості за розпискою становить 32129,28 грн, 3% річних у розмірі 240,31 грн та інфляційні втрати у розмірі 678,19 грн. Однак, до теперішнього часу відповідач не повернув борг та за цей час сума у 3% річних та інфляційні втрати позивача, у зв`язку з неправомірними діями боржника, збільшились. Тому ОСОБА_2 змушений звернутись до суду із заявою про збільшення позовних вимог про стягнення на його користь заборгованості на загальну суму 38691,53 грн, з яких сума боргу за розпискою становить 32129,28 грн, 3% річних 805,44 грн, інфляційні втрати 5756,81 грн.

З огляду на викладене, посилаючись на положення п. 2 ч. 2, ч. 5 ст. 49 ЦПК України, позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.06.2021 року в сумі 38691,53 грн, з яких сума боргу за розпискою становить 32129,28 грн, 3% річних у розмірі 805,44 грн та інфляційні втрати у розмірі 5756,81 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву позивача та просив суд її задовольнити, прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та враховувати її під час вирішення справи по суті спору. При цьому представник позивача зазначив, що позивач збільшив позовні вимоги, оскільки за час, коди він звернувся до суду з позовом збільшився курс долара США по відношенню до гривні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача по суті вимог заяви, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.11.2021 року, ухвалою суду від 09.03.2022 року справу було призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та перше судове засідання було призначено на 09.06.2022 року. Водночас до 09.06.2022 року позивач не подав заяву про збільшення позовних вимог, з огляду на підстави, якими він обґрунтував звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог від 30.06.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є , зокрема, верховенство права , повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін , диспозитивність , пропорційність.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року, справа № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 369/11526/16-ц (провадження № 61-44511св18), при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналіз викладеного вище вказує, що нормами ЦПК України визначено право позивача на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зокрема, до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи та вимоги заяви позивача, розцінює її як заяву про збільшення позовних вимог. Суд враховує і те, що те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а представник позивача пропустив встановлений законом строк на подання заяви про збільшення позовних вимог, бо подав її після першого судового засідання. При цьому ані в заяві, ані під час надання своїх усних пояснень по суті вимог заяви, представник позивача не зазначив та не обґрунтував суду причини поважності пропуску процесуального строку на подання зміненої редакції позовних вимог, якою збільшено позовні вимоги, не просив суд поновити пропущений з поважних причин строк.

З огляду на викладене вище та на підставі положень ст. ст. 49, 126, 127 ЦПК України суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та роз`яснити представнику позивача право на звернення до суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про збільшення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 49, 121, 126, 127, 178-180, 197, 260, 261, 274-279, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про збільшення позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних втрат та 3% річних залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право звернутися до суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про збільшення позовних вимог з наведенням поважності причин, які стали підставою для пропуску відповідного строку, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали суду складений 19.07.2022 року.

Суддя Ф.М. Ханієва