Справа № 459/2988/19 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/389/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 25 січня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та постанову державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львова) про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2022 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63208024 від 25.11.2021 та скасовано таку.

Зобов`язано державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) поновити виконавче провадження за виконавчим листом №459/2988/19, виданим 28.09.2020.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити повністю.

Вважає, що судом неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини, що мають значення для справи. Судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_4 30.06.2021 року було відраховано з числа здобувачів вищої освіти Інституту управління психології та безпеки Львівського державного університету внутрішніх справ у зв`язку з завершенням навчання за освітньо-професійною програмою 053 «Психоглогія» згідно з наказом ЛьвДУВС від 25.06.2021 року №547 о/с «Про завершення навчання». Вказує на те, що оскільки в зв`язку закінченням навчання ОСОБА_4 , його було відраховано з навчального закладу Львівського державного університету внутрішніх справ, як наслідок державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Зазначає, що те ОСОБА_4 повторно вступив на навчання, як студент 1 курсу до інституту, це є іншими підставами та предметом позову, що не стосується рішення від 17.01.2020 року.

В судове засідання, окрім апелянта ОСОБА_1 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Щодо заяви ОСОБА_3 від 04.07.2022 року про те, що така апеляційну скаргу не отримувала, то слід вказати на те, що 06.06.2022 року апеляційна скарга була отримана представником ОСОБА_3 ОСОБА_5 , про що такий розписався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів скарги, заперечення на скаргу, заперечення на скаргу, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст.1, п.1 ст. 18, п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 199 СК України, ч. 2 ст. 451 ЦПК України та задовольняючи скаргу, виходив з того, що постановою Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 з врахуванням ухвали про виправлення описки від 01.09.2020 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу боржника щомісячно, починаючи з 22.10.2019 і до закінчення ним навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. На підставі даного рішення 28.09.2020 судом було видано виконавчий лист, який був пред`явлено до виконання у Червоноградський міський відділ у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) та було відкрито два виконавче провадження №63208024. Як вбачається із копії постанови від 25.11.2021 державним виконавцем було закінчене виконавче провадження №63208024 на підставі п.9 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто внаслідок фактичного виконання рішення суду в повному обсязі. Із вказаною постановою скаржник не погоджується, покликаючись на те, що така суперечить вимогам чинного законодавства та винесена при частковому виконанні рішення суду, а не повному обсязі. Вважає, що рішення суду про стягнення на її користь аліментів на час навчання сина фактично не виконане, оскільки син продовжує навчатись, і йому не виповнилось 23 років. Ухвалюючи постанову від 19.05.2020 року Львівський апеляційний суд вирішив стягувати з ОСОБА_4 аліменти на час навчання сина до закінчення ним навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Як вбачається із довідки №3357 від 08.12.2021 ОСОБА_4 у 2021 році вступив до Львівського державного університету внутрішніх справ і навчається на 1 курсі Інституту управління, психології та безпеки (денна форма навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб), термін закінчення закладу вищої освіти лютий 2023. Із матеріалів справи вбачається, що, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. На заперечення скарги боржник та його представник послались на те, що ОСОБА_4 закінчив навчання в університеті 30.06.2021, що підтверджується повідомленням ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2021 та копією наказу від 25.06.2021 №54. Державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження 25.11.2021. В матеріалах справи відсутні докази про те, що державний виконавець звертався до навчального закладу для одержання інформації щодо навчання ОСОБА_4 . Син сторін ОСОБА_4 закінчив навчання на бакалавра, та відразу вступив на навчання в магістратуру, тобто фактично продовжив навчання у тому ж університеті. Останній скористався своїм правом на навчання у порядку, визначеному законом. Отже, станом на час винесення спірної постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2021 син сторін ОСОБА_4 продовжував навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ та не досягнув двадцятитрирічного віку. Рішення суду про стягнення аліментів на час навчання не було виконане у повному обсязі. Державний виконавець не вчинив усіх необхідних дій для перевірки фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Беручи до уваги вище наведене, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63208024 від 25.11.2021 є неправомірними, таку постанову слід скасувати і зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 28.09.2020 у справі №459/2988/19.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення та без дотримання вимог закону, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

13.12.2021 стягувач ОСОБА_3 звернулась в суд зі даною скаргою, заінтересовані особи: ОСОБА_1 ,Червоноградський відділ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львова), у якій просила:

? визнати протиправними діяння державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) про закінчення виконавчого провадження №63208024 згідно постанови від 25.11.2021;

? скасувати дану постанову;

? зобов`язати державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) поновити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги вказала, що постановою Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 з врахуванням ухвали про виправлення описки від 01.09.2020 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу боржника щомісячно, починаючи з 22.10.2019 і до закінчення ним навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. 28.09.2020 Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист №459/2988/19, який було пред`явлено до виконання у Червоноградський відділ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів), де 05.10.2020 було відкрито виконавче провадження. В подальшому постановою від 25.11.2021 вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме внаслідок фактичного виконання рішення суду в повному обсязі. З такою постановою не згідна, оскільки син закінчив 4 курси бакалавра та продовжує навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, навчання буде тривати до лютого 2023 року, а 23 роки йому виповниться 04.02.2023. Вказала, що державний виконавець на час винесення спірної постанови, не звертався із запитом до університету з приводу встановлення інформації, чи продовжує син навчання. Тому вважає, що рішення суду про стягнення з боржника аліментів на час навчання сина має виконуватись і надалі. На її думку, дії державного виконавця щодо передчасного закінчення виконавчого провадження є протиправними. Вважає, що спірну постанову державного виконавця слід скасувати та зобов`язати його поновити виконавче провадження за вище вказаним виконавчим листом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Також, із практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що «...право на суд, захищене статтею 6 [Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод], було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" ( 980_079 ) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" ( 980_075 ) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V)» (цитата п. 51 Рішення ЄСПЛ Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 року Заява N 40450/04.

Також, відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Зважаючи на наведені норми закону виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовними.

Враховуючи вказане на державну виконавчу службу, приватного виконавця покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушує вимоги закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий. Тому, державна виконавча служба чи приватний виконавець зобов`язані вживати всіх можливих заходів щодо швидкого та ефективного виконання судового рішення із дотримання прав та інтересів учасників виконавчого провадження насамперед в інтересах виконання судового рішення, що є пріоритетним.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 з врахуванням ухвали про виправлення описки від 01.09.2020 вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу боржника щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 22.10.2019 і до закінчення ОСОБА_4 навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

На підставі даного рішення 28.09.2020 судом було видано виконавчий лист, який був пред`явлено до виконання у Червоноградський міський відділ у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львів) та було відкрито два виконавче провадження №63208024.

Як вбачається із копії постанови від 25.11.2021 державним виконавцем було закінчене виконавче провадження №63208024 на підставі п.9 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто внаслідок фактичного виконання рішення суду в повному обсязі.

Як вбачається із довідки №3357 від 08.12.2021 ОСОБА_4 у 2021 році вступив до Львівського державного університету внутрішніх справ і навчається на 1 курсі Інституту управління, психології та безпеки (денна форма навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб), термін закінчення закладу вищої освіти лютий 2023 (а.с.178).

Окрім цього, з відповіді ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2021 року №46/1847 вбачається, що ОСОБА_4 30.06.2021 року було відраховано з числа здобувачів вищої освіти Інституту управління психології та безпеки Львівського державного університету внутрішніх справ у зв`язку з завершенням навчання за освітньо-професійною програмою 053 «Психоглогія» згідно з наказом ЛьвДУВС від 25.06.2021 року №547 о/с «Про завершення навчання».

Також, згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справ від 17.01.2022 року №46/028/22, ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання Інституту управління, психології та безпеки Львівського державного університету внутрішніх справ спеціальності 053 Психологія, освітнього ступеня магістр. Зарахований на навчання наказом від 29.10.2021 року №856. Термін закінчення навчального закладу лютий 2023 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;

19) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;

19) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З наведених вище доказів вбачається, що син сторін 25.06.2021 року закінчив навчання у навчальному закладі, про який йдеться вище та дійсно повторно вступив на перший курс у цьому ж навчальному закладі, однак лише 29.10.2021 року.

Відповідно слід вважати, що ОСОБА_4 з 25.06.2021 року у навчальному закладі не навчався, тобто завершив навчання.

Однак згодом, виникли нові обставини, які не були та не могли бути враховані при ухваленні судового рішення, що виконувалося, а саме через чотири місяці, протягом яких він не навчався та не був студентом жодного вищого навчального закладу, він 29.10.2021 року повторно вступив на навчання на 1 курс того ж навчального закладу де він навчався раніше.

Крім цього, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні в суді першої інстанції, на адвокатський запит з університету йому надали довідку, що його син завершив навчання в червні 2021 року. Він подав цю довідку державному виконавцю, на підставі чого було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також, судом було ухвалене рішення про стягнення аліментів на навчання сина виходячи не лише з питання віку, але і інших обставин, зокрема, враховуючи довідку Львівського державного університету внутрішніх справ №720, згідно якої син сторін закінчує навчання в червні 2021 року. Тобто, рішення суду та відповідно його виконання стосувалося навчання сина сторін у навчальному закладі до червня 2021 рокута, крім цього, могло стосуватися і продовження навчання у цьому ж навчальному закладі, однак таке як вбачається із наведеного вище автоматично чи в інший спосіб продовжене не було. А саме таке було завершене і син сторін був відрахований з навчального закладу та повторно до такого вступав на перший курс.

Зважаючи на те, що син сторін ОСОБА_4 закінчив навчання 25.06.2021 року слід вважати, що державним виконавцем було правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім цього, у випадку коли б така була винесена у липні 2021 року питання про продовження навчання чи його завершення не виникало б, оскільки син стрін до жовтня 2021 року ніде не навчався.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вцілому визнати обґрунтованими та таку слід задовольнити, оскаржуване ж судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Вказане не позбавляє стягувачку чи сина сторін безпосередньо, права на звернення до суду з новим позовом про стягнення аліментів на навчання до досягнення сином 23 років зважаючи на нові обставини, що мають місце у випадку наявності для цього підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 січня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та постанову державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м.Львова) про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 липня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра