Справа № 209/4743/21
Провадження № 2/209/323/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Погрібної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість у розмірі 534 593,67 грн. станом на 28.09.2021 року за кредитним договором № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року, яка складається з наступного: 217 381,85 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 165 474,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 151 737,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також сплачений судовий збір в розмірі 8018,91 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір DZНCGK00770266. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 15340,00 Дол. США на термін до 16.10.2026 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 01.12.2016 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 10079,84 Дол. США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 25,558575 грн. за один долар США. В зв`язку з чим заборгованість позичальника на дату укладення Додаткової угоди становила 257626,35 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, a caме видав відповідачу кредит. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 28.09.2021 року має заборгованість 534593,67 грн., яка складається з наступного: 217381,85 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 165474,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 151737,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № DZНCGK00770266 між АТ КБ «ПриватБанк» та поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором. Згідно з п. 6 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Але, вимога, що була пред`явлена до поручителів залишена без задоволення.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

20 червня 2022 року від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду надійшли клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог позивача, та в якому відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування клопотань відповідачі зазначили, що вони вважають, що до вказаних позовних вимог необхідно застосувати наслідки пропуску позовної давності для звернення до суду. Як вбачається з позовної заяви позивач та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір від 17.10.2016 року № DZHCGK00770266 (валюта - долар США). 01.12.2016 року шляхом укладення додаткової угоди валюта кредиту була змінена на гривню. Відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки від 17.06.2006 року № DZHCGK00770266/1 та № DZHCGK00770266/3.Спираючись на розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідачем ОСОБА_1 проведено останній платіж 22.12.2016 року в сумі 2066,34 грн. Виходячи з вказаного розрахунку заборгованості, з часу останньої оплати до листа - повідомлення позивача від 01.10.2021 року № 30.1.0.0/2-113 минуло чотири роки десять місяців. З урахуванням постанови Верховного суду України від 26.12.2018 року по справі № 752/1068/16-ц, термін звернення до суду позивачем з позовною заявою про стягнення заборгованості сплинув 23.12.2019 року (а.с. 75, 78, 81).

13 липня 2022 року від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» адвоката Єрмолова Є.М. надійшло заперечення на клопотання відповідачів, згідно якого представник позивача просить задовільнити позовні вимоги банку в повному обсязі посилаючись на наступне. Зазначає, що ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно умов договору строк виконання зобов`язань спливає 16.10.2026 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду (а.с. 88-89).

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд без участі представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 4).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі та застосувати позовну давність до позовних вимог позивача (а.с. 76, 79, 82).

З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.10.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DZHCGK00770266, згідно п. 1.1. якого банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 17.10.2006 р. по 16.10.2026 р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 15340,00 доларів США на наступні цілі: придбання квартири у розмірі 13000,00 доларів США, а також у розмірі 2340,00 доларів США на сплату страхових платежів. Згідно п. 1.3. забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 3.2. договору, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,46 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с. 13-14, 15).

Одночасно, 17.10.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та відповідачем ОСОБА_2 (поручитель), а також між АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та відповідачем ОСОБА_3 (поручитель), укладено договори поруки № DZHCGK00770266/1 та № DZHCGK00770266/3, згідно п. 1 яких предметом цих договорів є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (боржник) зобов`язань за кредитним договором від 17.10.2006 року № DZHCGK00770266. Згідно п. 4 у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 5 передбачено, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання (-ь), п. 6 передбачено, що поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. Згідно п. 12 цього договору порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за цим договором. (а.с. 19, 20).

01.12.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року. Відповідно до Додаткової угоди заборгованість на дату укладення додаткової угоди становила 10079,84 доларів США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом НБУ, яка на дату укладення додаткової угоди становила 25,558575 грн. за один долар США. В зв`язку з чим, заборгованість позичальника становила 257 626,35 грн. (а.с. 16, 17-18).

08.12.2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та відповідачем ОСОБА_2 (поручитель), а також між АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та відповідачем ОСОБА_3 (поручитель) укладено договори поруки, згідно п. 18 яких предметом цих договорів є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (боржник) зобов`язань за кредитним договором від 17.10.2006 року № DZHCGK00770266 та додатковою угоду № 1 до кредитного договору № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 222 826,66 грн., а боржник повинен виконати зобов`язання (а.с. 21, 22).

З доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості станом на 01.12.2016 року та на 28.09.2021 року вбачається, що заборгованість за кредитним договором № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року становить 534 593,67 грн., яка складається з наступного: 217 381,85 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 165 474,13 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 151 737,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 5-7, 8-9).

01.10.2021 року за вихідним № 30.1.0.0/2-113 позичальнику ОСОБА_1 та поручителям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені повідомлення із зазначенням невиконаних зобов`язань за кредитним договором № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року, що підтверджується реєстром 041021-2 згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) Укрпошта стандарт з описом вкладення, але підтверджень отримання відповідачами письмового повідомлення від банку матеріали справи не містять, та позивачем надані не були (а.с. 10, 11-12).

Разом з тим згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В частині 1 ст. 530 ЦК України вказано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.ч. 1 і 2 ст. 1054 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 28.09.2021 року за договором № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року, останній платіж відповідачем ОСОБА_1 було здійснено 22.12.2016 року у розмірі 2066,34 грн. Після цієї дати проплат по кредиту відповідачем не здійснювалося (а.с. 8-9). Тому твердження відповідачів в клопотанні стосовно спливу строків позовної давності є обґрунтованим.

Так, в постанові Верховного суду України від 26.12.2018 року по справі № 752/1068/16-ц зазначено, що «у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги».

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

У даному випадку, оскільки відповідач ОСОБА_1 , відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DZНCGK00770266 від 17.10.2006 року, жодних виплат після 22.12.2016 року не здійснював, надав клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, та враховуючи, що з позовом до суду банк звернувся лише 18.11.2021 року, то ним безумовно було пропущено строк позовної давності, який становить три роки, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволені позовних вимог банку про стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитом у розмірі 534593,67 грн., відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку.

Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ №6-61цс14).

Отже, щодо наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Крім того, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік згідно зі ст.258 ЦК України, який обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається за правилами ст.253 ЦК України - з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, та нараховується за кожен день у межах позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено також спеціальна позовна давність в один рік, яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 4 ст. 267 ЦК України регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за наявності про це заяви відповідача, яку, у даному випадку, містять матеріали справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності щодо тіла кредиту, а також - щодо пені, що вбачається з вищевикладеного, а позивачем не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що пропущення позивачем строку звернення до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача у строк, більш, ніж передбачений ст. 257 ЦК України - є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» відмовлено, то судові витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", , юридична адреса: вулиця Набережна Перемоги будинок 50, м. Дніпро, 49094, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 липня 2022 року.

Суддя Я.В. Замкова