Справа № 333/2672/22
Провадження № 2/333/2592/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Смаковського О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою позовною заявою адвоката Степаненка Артема Тарасовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Степаненко А.Т., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

15 липня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі та за відсутності позивачки, позові вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України з огляду на наступне.

За приписами ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Позовну заяву про розірвання шлюбу підписано адвокатом позивача Степаненко А.Т., який діє на підставі ордеру серії АР № 1091759, виданого 01 липня 2022 року.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом вказаної норми Сімейного кодексу України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, чітко випливає з ч. 1 ст. 110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Тобто, представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, однак може представляти інтереси позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму СК України, установивши відсутність підстав для представництва ОСОБА_3 інтересів ОСОБА_1 у справі про розірвання шлюбу, суддя вважає позовну заяву такою, що підлягає залишенню без руху.

Суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду позовну заяву в новій редакцій, яка за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України із дотриманням порядку подання визначеного ст. 110 СК України у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня виявлення таких обставин, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків на протязі п`яти днів із дня отримання копії ухвали, залишивши позов без руху.

Керуючись ст.ст. 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову на протязі п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За правилами ст. 353 ЦПК України, ухвала про залишення позовної заяви без руху окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва