Справа №278/3795/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вище вказаною скаргою, у якій просить:

визнати дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравцової Світлани Василівни щодо визначення вартості житлового будинку загальною площею 40,7 кв м та земельної ділянки площею 0,0968 га, кадастровий номер :02:002:1006, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні із залученням суб`єкта оціночної діяльності Приватну фірму «Юрекс» - незаконними;

визнати недійсною оцінку майна, визначену у звіті про оцінку нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 : житлового будинку, загальною площею 40,7 кв м та земельна ділянка площею 0,0968 га кадастровий № :02:002:1006, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 502484,00 грн проведену суб`єктом оціночної діяльності Приватною фірмою «Юрекс» станом на 24.03.2021 року у межах процедури виконавчого провадження;

визнати дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравцової Світлани Василівни щодо передачі на реалізацію житлового будинку, загальною площею 40,7 кв м та земельної ділянки площею 0,0968 га кадастровий № :02:002:1006, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 502484,00 грн нпроведену суб`єктом оціночної діяльності - Приватною фірмою «Юрекс» станом на 24.03.2021 року незаконними.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на примусовому виконанні у Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувають два виконавчі провадження, а саме:

№ 62887512 з примусового виконання виконавчого листа № 278/3176/19, виданого 11.08.2020 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 04.02.2017 року у сумі 627760,00 грн, 81658,54 грн інфляційних витрат та трьох відсотків річних у сумі 38729,35 грн;

№ 64234597 з примусового виконання виконавчого листа № 278/1810/20, виданого 15.01.2021 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 19.04.2019 року у сумі 50000,00 доларів США.

Стягнення на стадії виконавчого провадження відбувалося у зведеному виконавчому провадженні.

16.09.2020 року виконавчою службою складено постанову про опис та арешт майна ОСОБА_1 , а саме майнових прав в розмірі 1/2 частини щодо восьми об`єктів нерухомості розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Цими об`єктами нерухомості є: чотири житлові будинки із загальною площею, відповідно по кожному, 19,3; 60,9; 61,7 та 40,7 метрів квадратних; та чотири земельні ділянки з наступними кадастровими номерами та площами: №:02:002:1004, площею 0,0966 га; №:02:002:1005, площею 0,0974 га; №:02:002:1006, площею 0,0968 га та №:02:002:1007, площею 0,0974 га.

Опис та арешт Ѕ житлового будинку та Ѕ земельної ділянки проведений у присутності державного виконавця Коцюрби Я. Ю. та понятих без участі боржника.

16.09.2020 року описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який в подальшому і став переможцем торгів з продажу майна, що взяв на зберігання.

Скаржник вважає, що державним виконавцем при проведенні виконавчих дій грубо порушено ЗУ «Про виконавче провадження» та порядок реалізації нерухомого майна; порушено порядок повідомлення боржника відповідно до ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

У відзиві на скаргу Житомирський відділ ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 50-58) просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки скаржником не доведено жодної неправомірної процесуальної дії, які було порушено державним виконавцем під час примусового виконання вище згадуваного зведеного виконавчого провадження.

Представником ОСОБА_2 подано письмові заперечення (а.с. 67-68): просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у зв`язку з необґрунтованістю.

У письмових поясненнях представник ДП «СЕТАМ» просить відмовити у задоволення скарги у повному обсязі; вважає вимоги скаржника незаконними; розгляд справи просить проводити без його участі (а.с. 75-77).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі; просив поновити строк звернення зі скаргою.

Представник виконавчої служби у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог скарги та просила їх відхилити, як безпідставні; надала пояснення аналогічні відзиву на скаргу.

Представник ОСОБА_3 , адвокат Козлов А. І. заперечував з приводу задоволення скарги; підтримав позицію представника виконавчої служби.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Щодо поновлення строку звернення зі скаргою.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, відповідно до ст. 447 ЦПК України.

Приписами ч. 1 ст. 449 ЦПК визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В свою чергу ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дана скарга подана представником скаржника до суду 18.11.2021 року.

Як зазначається в тексті скарги, представник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 02.09.2021 року, однак одразу вчиняти дії щодо оскарження дій державного виконавця не можливо було без попереднього погодження саме з боржником ОСОБА_1 . Оскільки останній перебуває у місцях позбавлення волі, погодити подальші дії щодо оскаржень потребувало часу.

На підтвердження зазначеного, представником заявника надано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 10) та копії відповідних ухвал судів про позбавлення волі ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

З урахуванням вище викледеного, суд прийшов до висновку про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 для звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали зведеного виконавого провадження, інші документи, суд встановив.

27.08.2020 року державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницикий) Кравцовою С. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62887512 з примусового виконання виконавчого листа № 278/3176/19, виданого 11.08.2020 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 04.02.2017 року (а.с. 13).

Цього ж дня зазначену постанову виконавчою службою було скеровано ОСОБА_1 (а.с. 141, 142).

04.09.2020 року ОСОБА_1 направлено рекомендований лист виконавчою службою із вимогою з`явитись (а.с. 143, 144).

16.09.2020 року виконавчою службою складено постанову про опис та арешт майна ОСОБА_1 , а саме: майнових прав в розмірі 1/2 частини щодо восьми об`єктів нерухомості розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Цими об`єктами нерухомості є: чотири житлові будинки із загальною площею, відповідно по кожному, 19,3; 60,9; 61,7 та 40,7 метрів квадратних; та чотири земельні ділянки з наступними кадастровими номерами та площами: №:02:002:1004, площею 0,0966 га; №:02:002:1005, площею 0,0974 га; №:02:002:1006, площею 0,0968 га та №:02:002:1007, площею 0,0974 га (а.с. 15-17). Під час даної дії не був присутній боржник, однак був присутній ОСОБА_4 , як представник одного із стягувачів та, в подальшому, переможець торгів (а.с. 40).

23.09.2020 року виконавча служба на адресу ОСОБА_1 направила рекомендований лист (а.с. 153), яким скерувала копію постанови про опис й арешт майна від 16.09.2020 року (а.с. 148).

17.11.2020 року державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПФ «ЮРЕКС», про що в той же день було повідомлено, в тому числі, і скаржника (а.с. 158-161).

26.11.2020 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира (а.с. 11) ОСОБА_1 обрано запобіжний захід в рамках кримінального провадження у виді тримання під вартою з моменту фактичного затримання, тобто з 16 годин 14 хвилин 24.11.2020 року до 22.01.2021 року. Даний захід продовжувався до 16.01.2022 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2021 року (а.с. 12). Даних про подальші дії з приводу такого утримання, суду на дослідження не надані.

21.01.2021 року державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницикий) Кравцовою С. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64234597 з примусового виконання виконавчого листа № 278/1810/20, виданого 15.01.2021 року Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 19.04.2019 року (а.с. 14).

24.03.2021 року проведено оцінку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,0968 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22-39).

24.04.2021 року відділом ДВС направлено на адресу ОСОБА_1 копію зазначеного звіту (а.с. 113).

22.04.2021 року виконавчою службою винесено постанову про арешт майна боржника, а саме зазначених вище восьми об`єктів нерухомості (а.с. 18-19).

05.07.2021 року проведено електронні торги з продажу Ѕ частини житлового будинку, загальною площею 40,7 кв м, Ѕ частини земельної ділянки, загальною площею 0,0968 га з кадастровим № :02:002:1006, що розташовані знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту: 483410; переможцем визначено ОСОБА_4 (а.с. 40).

19.08.2021 року представник ОСОБА_1 , адвокат Кравчук В.І., як представник боржника у виконавчому провадженні, спрямував заяву до виконавчої служби з метою отримати на ознайомлення матеріали виконавчих проваджень № № 62887512 та 62887594 по стягненню з його довірителя коштів за договором позики (а.с. 10); з матеріалами виконавчого провадження останній ознайомився 02.09.2021 року, про що свідчить його підпис на заяві.

На виконання вимог ухвали суду від 05.01.2022 року (а.с. 95) представником Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надано належним чином засвідчені копії фіскальних чеків ЖД АТ «Укрпошта» про направлення рекомендованої кореспонденції ОСОБА_5 (а.с. 106-112).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

У статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов`язки державного виконавця.

Частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, зокрема, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Розділом IV Закону України «Про виконавче провадження» визначені загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Так, досліджені у судовому засіданні квитанції про оплату рекомендованих поштових відправлень, вказують, що боржник повідомлявся як про відкриття виконавчого провадження з направленням вимоги з`явитись, про опис й арешт майна так і про призначення суб`єкта оціночної діяльності. Зазначені раніше вимоги законодавства свідчать про належне повідомлення боржника про вчинення таких дій виконавця. Підсумовуючи наведене, суд вважає вимоги законодавства, щодо сповіщення боржника про перебіг подій, що мав місце у виконавчому провадженні, були виконані иконавчою службою.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику (ч. 2 ст 50 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Закон надає право саме державному виконавцеві залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Враховуючи надіслання ОСОБА_1 відомостей щодо оцінки належного йому майна на єдину відому державному виконавцю адресу - зазначену у виконавчому документі, суд вважає спростованими доводи скарги щодо необізнаності про результати оцінки майна, оскільки іншого фактичного місця проживання чи перебування ОСОБА_1 , виконавцем встановлено не було і ОСОБА_1 не повідомлено.

ОСОБА_1 не було оскаржено результати оцінки майна.

Порядок реалізації арештованого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 №2831/5. Згідно п.2 вказаного Наказу №2831/5 уповноваженим на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функції, передбачених Порядком реалізації арештованого майна є державне підприємство «СЕТАМ».

Відповідно до п. 2 Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи встановлені судом обставини справи, строки дійсності звіту про оцінку майна, вважає правомірними та законними дії державного виконавця щодо реалізації арештованого майна.

Законом України «Про виконавче провадження» не визначений обов`язок державного виконавця повідомляти сторони виконавчого провадження про створення заявки на реалізацію арештованого майна, враховуючи повідомлення сторін виконавчого провадження про стадії та результати виконання рішення суду в рамках відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин доводи скарги щодо неправомірності складання заявки на реалізацію арештованого майна без повідомлення боржника не ґрунтуються на законі.

Враховуючи, що ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначена процедура реалізації арештованого майна, а Порядком реалізації арештованого майна чітко визначена уповноважена особа за організацію та проведення електронних торгів - ДП «СЕТАМ» та ОСОБА_1 посилається на порушення вимог закону саме організатором торгів, однак вимог про їх недійсність не заявляє. Суд не вдається до оцінки процедури проведення електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_1 об`єктів майна та вирішує справу в частині законності рішень, дії чи бездіяльність державного виконавця в межах наданих повноважень.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підставі за яких нереалізоване на третіх електронних торгах майно може бути залишено за стягувачем та дії та рішення державного виконавця, які вчиняються під час вирішення долі нереалізованого майна боржника.

Реалізація прав боржника під час процедури реалізації майна на яке звернено стягнення, закріплено в ч. 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Суд вважає, що визначальним при розгляді даної скарги є невиконання боржником протягом тривалого часу рішень суду, його пасивна поведінка у виконавчому провадженні, що порушує матеріальні інтереси стягувача.

Щодо доводів скаржника про свідому передачу державним виконавцем майна на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який у майбутньому і став переможцем торгів, суд зазначає, що поєднання у одній особі переможця аукціону та особи, якій майно було передано на зберігання з часу його опису й арешту виконавчою службою, не заборонено законодавством України.

Крім цього, суд вважає голослівними твердження позивача, щодо наявності якоїсь змови з даного приводу між відповідачами та третіми особами, оскільки і такі доводи жодними доказами підтверджені не були.

Голослівним суд вважає і твердження скаржника щодо його необізнанності про відкриті виконавчі провадження, оскільки заявою від 19.09.2020 року (а.с. 114), спрямованою до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, останній просив зупинити виконавче провадження №62887512 до вирішення справи №278/3176/19 у апеляційній інстанції.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, обов`язковість виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист, невиконання рішення протягом тривалого часу порушує конституційну гарантію прав і свобод стягувача на справедливий судовий захист упродовж розумного строку.

Надмірне, тривале виконання судових рішень органами ДВС, відсутність ефективних виконавчих дій, може призвести до неможливості виконання судового рішення.

Доводи скарги про те, що заходи, спрямовані на виконання судового рішення, здійснювалися державним виконавцем з порушенням вимог закону, без дотриманням прав боржника, спростовуються наявними у матеріалах справи відомостями про хід виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Оскаржувані дії були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника державним виконавцем не були порушені, що згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України є підставою для відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 260, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на дії державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.07.2022 року

Суддя О. М. Дубовік