Єдиний унікальний номер справи 183/2757/22
Провадження № 2/183/2753/22

У Х В А Л А

15 червня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г.Є., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2022 року позивач подав до суду вищезазначений позов.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивач до позовної заяви додає документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі та у відповідних розмірах.

У прохальній частині позовної заяви позивач зазначає три вимоги, за розгляд судом яких має бути сплачений судовий збір, з них дві немайнового характеру та одна - майнового характеру.

Отже, за дві немайнові вимоги має бути сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

З позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо вартості майна чи проведення будь-якої оцінки цього майна.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що позовна заява містить ціну позову, яка не має документального підтвердження і вказана, виходячи із власних міркувань позивача. Також відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна та відповідно дійсної ціни позову, що позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати позивачем судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.

Таким чином, вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне встановити розмір судового збору за подання цієї позовної заяви в частині майнової вимоги у розмірі 3 000,00 грн.

До позовної заяви позивачем додані квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1497,60 грн., тобто з урахуванням попередньо встановленого судом розміру судового збору за майнову вимогу, позивачеві необхідно доплатити 3 487,20 грн. судового збору.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням їй строку для усунення зазначених недоліків сім днів з дня отримання копії цієї ухвали, - шляхом доплати судового збору у розмірі 3 487,20 грн. з поданням суду доказів про його сплату.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви - шляхом доплати судового збору у розмірі 3 487,20 грн. з поданням суду доказів такої сплати.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 15 червня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна