Справа № 462/9554/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника ТзОВ «Примавера Люкс» - Андрашка В.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Примавера-Люкс» про стягнення збитків за договором про надання послуг,

в с т а н о в и в:

30.06.2022 року представник ТзОВ «Примавера Люкс» - Андрашко В.М. звернувся до суду із заявою про винесення додатково рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Примавера-Люкс» про стягнення збитків за договором про надання послуг, в якому просив поновити строк звернення до суду із заявою про винесення додаткового рішення та ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питань про судові витрати, яким стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15500 грн.

Оглянувши матеріали заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно із ч. 1, 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати . Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Водночас, частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З додаткової постанови Великої Палати ВС від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (п. 53) вбачається, що вимога частини 8 статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі N 817/1889/17.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.04.2022 року у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Примавера-Люкс» про стягнення збитків за договором про надання послуг відмовлено за безпідставністю вимог.

Під час розгляду справи відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, подав до суду відзив на позов (18.02.2022 року), проте в такому і надалі до закінчення судового розгляду не зробив заяви про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу із проханням про їх відшкодування, доказів здійснення таких витрат у визначений законом строк не подав.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що представник відповідача до закінчення судового розгляду не зробив заяви про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу із проханням про їх відшкодування, заяву про ухвалення додаткового рішення подав лише 30.06.2022 року (копія рішення суду йому скерована 20.04.2022 року (а.с. 94), та як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі), при цьому у своїй заяві не обґрунтував поважності причин пропуску строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, , суд дійшов висновку, що така заява підлягає залишенню без розгляду.

Даний висновок також узгоджується з позицією Великої Палити Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 від 19 лютого 2020 року та постановою ВС від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 , провадження № К/9901/17118/19.

Керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву керівника ТзОВ «Примавера Люкс» - Андрашко В.М. про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України, до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Іванюк І.Д.