Справа № 346/1823/22
Провадження № 2/346/980/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю секретаря Копильців І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що між ними 31.07.2015 р. укладений шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_4 , які проживають з нею, позивачем та перебувають на її утриманні. Вказує, що вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. На розгляді в Коломийському міськрайонному суді перебуває справа про розірвання шлюбу.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей, добровільно не надає кошти на утримання дітей. На сьогоднішній день їй самій важко утримувати сина та доньку, враховуючи підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг, підвищення цін на продукти харчування. Зазначає, що в повній мірі забезпечити дтей усім необхідним самостійно вона не може.

Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Вказує, що відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що є працездатним, працевлаштований, працює на посаді завідувача складу в МПП «Квант-ІІ», отримує велику заробітну плату, інших утриманців у нього немає, а вона позивач не має змоги вийти на роботу та утримувати себе, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій виповнилось півтора року. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частки від всіх видів його доходів щомісячно.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Також у відповіді на відзив позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов відповідно до якого позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей визнає повністю, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає. Зазначив, що дбає про своїх дітей, належним чином виконує обов`язки по їх утриманню та вихованню, є дбайливим батьком. Вказує, що дійсно працює на посаді завідувача складу в МПП «Квант-ІІ», його сукупний дохід за місяць (зокрема травень 2022 року) становить 10 000 грн., проте з урахуванням всіх обов`язкових відрахувань його фактичний дохід становить тільки 8050 грн.

Також вказує, що не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі ј частки від всіх видів його доходів щомісячно, так як його заробітної плати не буде достатньо, щоб забезпечити його нормальне існування, враховуючи підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг, продукти харчування та речі першої необхідності. Виходячи з його матеріального стану, він не може сплачувати аліменти на утримання дружини в заявленому позивачем розмірі. Крім того, позивачем не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що підтверджують можливість надання ним такої допомоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 31.07.2015 р. зареєстрували шлюб, про що 31.07.2015 р. складено відповідний актовий запис № 314 (а.с. 6).

Від шлюбу у сторін народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 7, 8).

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично проживать з позивачем без реєстрації місця проживання та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 80 від 19.05.2022 р. (а.с. 9).

Згідно з копією довідки про доходи № КВ00-000006 від 06.06.2022 року, виданої директором та головним бухгалтером МПП «Квант-ІІ», дохід відповідача за травень 2022 року становить 10 000 грн., а сума до виплати становить 8 050 грн. (а.с. 27).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу, не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суми прожиткового мінімуму на 2022 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і на даний час (з 01 липня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2201 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей відповідного віку, а також те, що відповідачем визнано повністю позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання в розмірі ј частки від всіх видів його доходів щомісячно, суд доходить висновку, що буде законним і справедливим проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання в розмірі 1/7 частки від всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В задоволенні решти позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та ст.ст.84, 180, 182, ч.1 ст.184, ст.191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 247, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 травня 2022 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частки від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 23 травня 2022 року та проводити до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 984,80 грн. (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA6026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106)

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення підлягає до негайного виконання згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 .

Суддя Беркещук Б. Б.