Справа № 369/564/21
Провадження №8/369/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Савескул В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

01.04.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ № 369/564/21 про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу ОСОБА_1 , починаючи з дня подачізаяви (14 січня 2021 року) до досягнення дитиною повноліття.

Вищезазначений судовий наказ набрав законної сили.

25.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд судового наказу виданого 01.04.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, у зв`язку з нововиявленими обставинами посилаючись на те, що в заяві про видачу судового наказу та й в самому наказі вимога заявника не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а саме не містить застереження щодо максимального розміру аліментів, а саме «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку». Зазначив, що згідно норм ч. 2 ст. 160 ЦПК України та ст. 181 СК України право на звернення з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той, з ким проживає така дитина до того з батьків хто проживає окремо. Однак, дитина проживає з обома батьками за адресою: АДРЕСА_1 . 21.09.2017 року шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №269/7984/17, проте рішенням суду не було визначено місця проживання дитини. Дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання. Станом на дату видачі судового наказу їхньому сину було 13 років. За вказаною адресою вони проживають з липня 2012 року. Вказане житло було придбане в кредит, отриманий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 16 липня 2008 року, починаючи з дати видачі кредиту та по теперішній час він особисто здійснює погашення такого кредиту, навіть не зважаючи на розірвання шлюбу в 2017 році, погашення й надалі здійснюється ним особисто за рахунок його особистих коштів. Станом на сьогоднішній день щомісячне погашення кредиту здійснюється ним в розмірі 7725, 29 грн., при цьому заявник не приймає жодної участі в оплаті кредиту. Усі витрати житла витрати на комунальні послуги здійснюються ним особисто за рахунок його особистих коштів. Також, усі витрати, пов`язані з навчанням сина його фізичним та духовним розвитком здійснюються ним особисто за рахунок його особистих коштів. В день видачі судового наказу 01 квітня 2021 року та по 08 квітня 2021 року , він та його син перебували на відпочинку в Грузії, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, виданому ОСОБА_4 та копіями авіаквитків. Таким чином, усі витрати на утримання дитини повністю несе він.Вказані обставини судом при винесенні судового наказу не враховані, а тому, на його думку, судовий наказ підлягає скасуванню. Тому просив суд:

задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 01.04.2021 року, у справі № 369/564/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина;

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

10.12.2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження по справі.

29.06.2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від стягувача ОСОБА_2 , згідно яких вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню оскільки обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо предмету спору не підтвердженні достовірними та належними доказами. З 03.12.2021 року у зв`язку з важкою моральною атмосферою в родині: лайки, конфлікти та насильство з боку чоловіка вона разом із сином ОСОБА_5 переїхала в орендовану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де з тих пір і до тепер вони проживають разом з дитиною. Зазначене в її заяві про видачу судового наказу твердження щодо того, що повне фінансове утримання сина вже тривалий час лежить виключно на ній підтверджується низкою документів, наданих у додатку. Зазначила, що виплата кредиту за квартиру, придбану ними у шлюбі, часткова сплата комунальних платежів не може вважатися утриманням дитини згідно норм чинного законодавства. Одноразова подорож з дитиною до Грузії також не є утриманням сина. Крім того, надані в якості доказів квитки не містять відомостей, хто саме сплачував їх придбання і не є належним доказом. Згадані обставини не мають жодного юридичного значення і не мають бути враховані судом під час прийняття рішення по справі. Той факт, що певний час до 03.12.2021 року вони з сином і боржником були зареєстровані і проживали в одній квартирі не означає що вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Таких доказів ОСОБА_1 у своїй заяві не надав. Тому просила суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника, заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити з підстав наведених у заяві.

В судове засідання стягувач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд відмовити в задоволенні заяви.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі

Для визначених у ч. 1, 2 ст.423 ЦПК України, нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно положень п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови від 21 лютого 1981 року "Про перегляд судами у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал, постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" роз`яснив, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували під час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не міг знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог ЦПК.

Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу не є нововиявленими обставинами.

Крім того, надані заявником докази, зокрема, копія закордонного паспорта ОСОБА_3 , авіаквитків, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, додаткової угоди до кредитного договору №15-04/223347096/2904 від 16.07.2008 року, довідка банку про суму сплачених відсотків по кредиту та погашеного тіла кредиту, за своєю суттю не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини.

Також суд звертає увагу заявника на те, що батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19), а тому його доводи про те, що лише він за особисті кошти сплачує кредит за житло, витрати на утримання житлово-комунальних послуг, надає матеріальну допомогу, несе усі витрати пов`язанні з навчанням сина, сплачує його відпочинок за кордоном, не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу.

Щодо доводів заявника про те, що судовий наказ не містить застереження щодо максимального розміру аліментів, а саме «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку», суд вважає, що такий факт не є нововиявленими обставинами, а є підставою для виправлення описки у судовому наказі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому, не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 427, 429 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Фінагеєва І. О.