25.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/9723/19
Єдиний унікальний номер 205/9723/19
Провадження № 2/205/1565/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 06 листопада 2019 року направили засобами поштового зв`язку до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до територіальної громади Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який надійшов до суду 11 листопада 2019 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2019 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю ОСОБА_5 було звільнено.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 225 від 15 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2020 року цивільну справу було прийнято до розгляду суду та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року заяву про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів було повернуто.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів було задоволено частково.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2022 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі в уточненому позові посилалися на те, що на підставі дозволу на забудову від 1935 року ОСОБА_6 , який є прадідом позивачів, було надано земельну ділянку, на якій ним побудовано житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спірне домоволодіння, яку фактично прийняла його дружина, ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на буд. АДРЕСА_1 , яку фактично прийняла її дочка, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 - ОСОБА_14 29 червня 1961 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_11 », від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка, ОСОБА_15 09 липня 1964 року ОСОБА_16 зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_17 ». 23 грудня 1967 року ОСОБА_18 зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_9 », від якого у неї ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка, ОСОБА_19 27 вересня 1983 року ОСОБА_15 зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_21 », від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_1 07 березня 1992 року ОСОБА_19 зареєструвала шлюб із ОСОБА_23 , від якого 16 листопада 1992 року у них народилися ОСОБА_4 і ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_24 померла. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_25 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , були дочка ОСОБА_26 , яка успадкувала Ѕ частину спірного будинку, та ОСОБА_27 і ОСОБА_1 за правом представлення після смерті матері, ОСОБА_24 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , які успадкували по ј частині спірного майна. Спадкоємці прийняли спадщину і вступили в управління майном. ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_26 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після її смерті є позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_4 . Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 липня 2018 року ОСОБА_4 і ОСОБА_4 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які би підтверджували зареєстроване право власності. Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 18 липня 2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку із відсутністю документів, які би підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно з відомостями інформаційної довідки КП «ДМБТІ», відомості про зареєстроване право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , відсутні. Просили суд встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті чоловіка, ОСОБА_28 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_25 після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_26 після смерті матері, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати за ОСОБА_4 право власності на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати ОСОБА_4 право власності на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 . Представник позивачів у своїй заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач Дніпровська міська рада у своєму відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що складу спадкової маси не увійшло спірне майно, оскільки спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, тому позивачі також не можуть набути право власності на нього. Як доказ свого порушеного права позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_4 надали копію постанови нотаріуса про відмову їм у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , а позовні вимоги заявлені ними про визнання права власності в порядку спадкування після смерті баби, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 . Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про забудову від 01 червня 1935 року ОСОБА_28 було надано земельну ділянку АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до схематичного плану від 1972 року земельної ділянки АДРЕСА_1 користувача ОСОБА_7 , домоволодіння складається з літ. А-1 - житловий будинок, літ. А1-1 - житлова прибудова, літ. Б-1 - житловий сарай, літ. В, Г, Д - сараї, літ. Е - вбиральня, №№ 1-5 - огорожа, № 6 -водоколонка (т. 1 а.с. 14-15).

Актом, складеним 16 лютого 1972 року техніком міськінвентарбюро, за результатами обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 з метою встановлення права власності ОСОБА_7 встановлено, що будинок збудований ОСОБА_7 у 1935 році, в якому він проживав до 1962 року. У 1962 році ним було побудовано новий житловий будинок, в якому він проживає (т. 1 а.с. 83).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (т. 1 а.с. 12).

Згідно з архівною довідкою № С-153-2019 від 07 червня 2019 року, виданою Державним архівом Дніпропетровської області, в актовому записі про народження ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 16).

29 червня 1961 року ОСОБА_29 зареєструвала шлюб з ОСОБА_30 і змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (т. 1 а.с. 16-а), від якого народилася дочка, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т. 1 а.с. 20).

Після реєстрації шлюбу 09 липня 1964 року ОСОБА_31 змінила прізвище на ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 17).

23 грудня 1967 року ОСОБА_32 зареєструвала шлюб з ОСОБА_33 і змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (т. 1 а.с. 18), від якого у них народилася ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (т. 1 а.с. 26).

ОСОБА_15 27 вересня 1983 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 і змінила прізвище на « ОСОБА_21 » (т. 1 а.с. 78 оберт), від якого у них народилися ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (т. 1 а.с. 71), і ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (т. 1 а.с. 78).

07 березня 1992 року ОСОБА_19 зареєструвала шлюб із ОСОБА_23 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_34 » (т. 1 а.с. 27), та від якого у них народилися ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (т. 1 а.с. 177 оберт), і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (т. 1 а.с. 178).

17 лютого 2012 року ОСОБА_22 зареєструвала шлюб з ОСОБА_35 і змінила прізвище на « ОСОБА_36 » (т. 1 а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_24 померла (т. 1 а.с. 159 оберт).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 159).

05 червня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с. 158 оберт).

13 липня 2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті баби, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с. 171).

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 18 липня 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_25 , у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на домоволодіння (т. 1 а.с. 171 оберт-172).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_26 (т. 1 а.с. 174).

12 липня 2018 року ОСОБА_4 і ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері, ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 1 а.с. 179 оберт).

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 липня 2018 року ОСОБА_4 і ОСОБА_4 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_26 , у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на домоволодіння (т. 1 а.с. 180-181).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області № 849/01-21 від 07 вересня 2021 року копії спадкових справ, відкритих після смерті ОСОБА_28 ,, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати немає можливості та зазначено про необхідність звернення до нотаріальної контори за місцем реєстрації померлих спадкодавців (т. 2 а.с. 1).

Згідно з листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори № 253/01-16 від 17 лютого 2022 року спадкові справи після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 16) у Другій дніпровській державній нотаріальній конторі не заводилися.

Як вбачається з технічної документації на житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано у 1962-1971 роках.

У 1962-1971 році, згідно з актом МБТІ ОСОБА_7 було побудовано спірний будинок, питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі ст. 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Таким чином, оскільки акт державної комісії про прийняття збудованого ОСОБА_7 у 1962 році житлового будинку, затвердженого виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів, відсутній, тобто будинок не введений в експлуатацію, то право власності на нього не виникло.

Позивачами у своєму позові заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті чоловіка ОСОБА_28 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У позовній заяві позивачами зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_28 , який доводився їм прадідом. Після його смерті спадкоємцем першої черги була його дружина, ОСОБА_8 , яка фактично прийняла спадщину.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачами не надано судові належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_28 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала з ним, що могло підтвердити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка.

Разом з тим, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_28 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали цивільної справи не містять. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким відповідно до акту обстеження МБТІ від 1972 року і було побудовано спірний житловий будинок. При цьому, у договорі про надання земельної ділянки для забудови від 01 червня 1935 року зазначено прізвище ОСОБА_28 .

Також позивачами до матеріалів справи не надано доказів, що ОСОБА_25 фактично прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з нею чи фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті чоловіка, ОСОБА_28 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_25 після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частиною 1 статті 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Приписами ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8 після чоловіка ОСОБА_28 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_25 після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено, то позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по ј частині на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття ОСОБА_26 спадщини після смерті матері, ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки судом не було встановлено факту прийняття ОСОБА_25 спадщини після смерті матері, ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з цим позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_4 про визнання права власності по ј частині на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_26 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , також не можуть бути задоволені, оскільки факту успадкування її матір`ю - ОСОБА_25 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадщини встановлено не було.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 відмовлено, судові витрати понесені ними при розгляді даної справи, слід віднести за їх рахунок.

На підставі викладеного, керуючись постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», ч.ч. 1, 2 ст. 529, ч. 1 ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. 1218, ч. 1 ст. 1236, ч. 1 ст. 1261, ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296, ч. 1 ст. 1300, ст. 1301 ЦК України, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 2 ст. 141, ст.ст. 263, 264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у задоволенні позовних вимог до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: