Справа № 524/3923/22
Провадження №2-о/524/129/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року Автозаводський районний міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

за участю секретаря судового засідання Пищити А.В.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті

УСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області, помер її чоловік ОСОБА_2 .

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи, видані на територіях які тимчасово не контролюються українською владою, не створюють правових наслідків.

Так як чоловік заявниці помер на тимчасово не контрольованій території України у м. Луганськ, Луганської області (про що свідчить лікарська довідка про смерть (на мові оригіналу врачебное свидетельство о смерти) № 400 від 25.06.2017 року та довідка про причину смерті (на мові оригіналу справка о причине смерти) № 400 від 25.06.2017 року), органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовили їй у державній реєстрації відповідного актового запису про смерть, тому вона змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті.

ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримав, просив задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі його довірителя.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про слухання заяви повідомлявся належним чином, заперечень на заяву не направив.

Вивчивши та дослідивши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до наступного:

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Заявник підтверджує факт смерті ОСОБА_2 лікарською довідкою про смерть (на мові оригіналу врачебное свидетельство о смерти) № 400 від 25.06.2017 року та довідкою про причину смерті (на мові оригіналу справка о причине смерти) № 400 від 25.06.2017 року, в яких зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_2 та просила видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв`язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово не контрольованій території, зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було надано, в установленому законом порядку, офіційну відмову в реєстрації смерті ОСОБА_2 та в отриманні свідоцтва про смерть, роз`яснено, що дане питання вирішується у судовому порядку.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та місцем смерті м. Луганськ, Луганської області.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Суд сприймає надану заявником лікарську довідку про смерть (на мові оригіналу врачебное свидетельство о смерти) № 400 від 25.06.2017 року та довідку про причину смерті (на мові оригіналу справка о причине смерти) № 400 від 25.06.2017 року, як носій конкретної інформації про факт смерті ОСОБА_2 , при цьому не може визнати вказані лікарські довідки належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово не контрольованій території України», ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, громадянина України, який до дня смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 .

Копію судового рішення невідкладно надіслати до орану державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич