ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27452/18

Провадження № 22-ц/4820/378/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до державного кадастрового реєстратора Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області Голеніщевої Альони Володимирівни, Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_5 , Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про скасування записів у Поземельних книгах і відомостей у Державному земельному кадастрі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з уточненим у подальшому позовом до державного кадастрового реєстратора Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області Голеніщевої А.В. (далі державний кадастровий реєстратор Голеніщева А.В.), Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі Держгеокадастр), ОСОБА_5 , Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (далі Міськвиконком), фізичної особи підприємця ОСОБА_6 (далі ФОП ОСОБА_6 ) про скасування записів у Поземельних книгах і відомостей у Державному земельному кадастрі.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначили, що згідно рішення Міськвиконкому від 23 січня 1997 року №1358 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як співвласники домоволодіння по АДРЕСА_1 , користуються земельною ділянкою площею 0,46 га за вказаною адресою.

ОСОБА_3 є власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0697 та :03:005:0170, які розташовані по АДРЕСА_3 .

26 жовтня 2017 року державним кадастровим реєстратором Голеніщевою А.В. за заявою ОСОБА_5 були внесені зміни до Поземельних книг на земельні ділянки :03:005:0697 і :03:005:0170, а саме виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок (про що зроблені записи №004 і №005 у кожній із Поземельних книг).

Поворотні точки належних ОСОБА_5 земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0697 та :03:005:0170 були виправлені таким чином, що межі цих ділянок фактично змістилися в сторону земельних ділянок позивачів, у зв`язку з чим відбулось накладення меж земельних ділянок одна на одну. Крім того, зміна меж земельних ділянок не була погоджена з позивачами, а надана державному кадастровому реєстратору ОСОБА_7 технічна документація із землеустрою не відповідає нормам чинного законодавства та не регулює внесення змін у Поземельну книгу.

За таких обставин ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили суд:

визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Голеніщевої А.В. щодо внесення та реєстрації 26 жовтня 2017 року змін відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0697 і здійснення записів у Поземельній книзі на цю земельну ділянку від 26 жовтня 2017 року №004 та №005;

скасувати записи у Поземельній книзі щодо земельної ділянки :03:005:0697 від 26 жовтня 2017 року №004 та №005 щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки, привести відомості про координати точок меж земельної ділянки та її конфігурацію у відповідність до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які були наявні у Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі до 26 жовтня 2017 року, тобто до внесення змін до них;

визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Голеніщевої А.В. щодо внесення та реєстрації 26 жовтня 2017 року змін відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0170 і здійснення записів у Поземельній книзі на цю земельну ділянку від 26 жовтня 2017 року №004 та №005;

скасувати записи у Поземельній книзі щодо земельної ділянки :03:005:0170 від 26 жовтня 2017 року №004 та №005 щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки, привести відомості про координати точок меж земельної ділянки та її конфігурацію у відповідність до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які були наявні у Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі до 26 жовтня 2017 року, тобто до внесення змін до них.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Скасовано записи у Поземельній книзі №004 від 26 жовтня 2017 року та №005 від 26 жовтня 2017 року відносно земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0697 щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0697, приведено у відповідність відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки та її конфігурацію до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які були наявні в Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі від 26 жовтня 2017 року до моменту внесення змін до них.

Скасовано записи у Поземельній книзі №004 від 26 жовтня 2017 року та №005 від 26 жовтня 2017 року відносно земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0170 щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0170, приведено у відповідність відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки та її конфігурацію до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які були наявні в Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі від 26 жовтня 2017 року до моменту внесення змін до них.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2022 року відмовлено у позові про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора ОСОБА_7 щодо внесення та реєстрації змін 26 жовтня 2017 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0697 і здійснення записів у Поземельній книзі на дану земельну ділянку від 26 жовтня 2017 року №004 та №005.

Суд керувався тим, що внесення записів у Поземельні книги та виправлення поворотних точок земельних ділянок ОСОБА_5 призвело до накладення земельних ділянок сторін і порушення прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Крім того, зміна меж земельних ділянок не була погоджена з позивачами, а надана державному кадастровому реєстратору технічна документація із землеустрою не відповідає нормам чинного законодавства та не регулює внесення змін у Поземельну книгу. У зв`язку з цим оспорювані записи щодо внесення змін до Державного земельного кадастру слід скасувати, а відомості про координати поворотних точок меж земельних ділянок і їх конфігурацію привести до попереднього стану.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив з того, що дії державного кадастрового реєстратора ОСОБА_7 щодо реєстрації записів у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0697 не є протиправними, внаслідок чого у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що державний кадастровий реєстратор правомірно внесла зміни до Державного земельного кадастру і Поземельних книг щодо земельних ділянок ОСОБА_5 , оскільки межі та координати цих ділянок не відповідали місцю їх фактичного розташування. Оспорювані реєстраційні зміни внесені державним кадастровим реєстратором на підставі відповідної заяви ОСОБА_5 та належної технічної документації із землеустрою. Водночас позивачі не довели накладення земельних ділянок сторін і порушення своїх прав у спірних правовідносинах.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Держгеокадастр подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, вказавши на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний кадастровий реєстратор Голеніщева А.В., Міськвиконком і ФОП ОСОБА_6 не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_5 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині незадоволення вимог про визнання дій державного кадастрового реєстратора протиправними, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не застосував норми статей 2, 15, 355, 358 ЦК України, неправильно витлумачив положення статті 152 ЗК України та не дотримався приписів статей 4, 12, 13, 89 ЦПК України.

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду в частині задоволених вимог підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Згідно рішення Міськвиконкому від 23 січня 1997 року №1358 за цим домоволодінням рахується земельна ділянка площею 0,46 га, яка знаходиться у користуванні позивачів.

ОСОБА_8 є власницею суміжної земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:005:0147) по АДРЕСА_2 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №330169 від 14 вересня 2009 року ОСОБА_5 і ОСОБА_9 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:005:0697) по АДРЕСА_3 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в рівних частках кожний. 14 вересня 2009 року ця земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав і на неї відкрито Поземельну книгу.

Крім того, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №197667 від 25 січня 2010 року ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0230 га (кадастровий номер :03:005:0170) по АДРЕСА_3 , призначеної для ведення особистого селянського господарства. 25 січня 2010 року ця земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав і на неї відкрито Поземельну книгу.

26 жовтня 2017 року державний кадастровий реєстратор Голеніщева А.В. за заявою ОСОБА_5 від 26 жовтня 2017 року №ЗВ-017 внесла зміни до Державного земельного кадастру та Поземельної книги щодо земельної ділянки :03:005:0697, а саме виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок із формуванням нового кадастрового плану земельної ділянки (про що зроблені записи №004 і №005 у Поземельній книзі).

У той же день державний кадастровий реєстратор Голеніщева А.В. за заявою ОСОБА_5 від 26 жовтня 2017 року №ЗВ-017 внесла зміни до Державного земельного кадастру та Поземельної книги щодо земельної ділянки :03:005:0170, а саме виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок із формуванням нового кадастрового плану земельної ділянки (про що зроблені записи №004 і №005 у Поземельній книзі).

Застосовані норми права

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Із положень ст. 79-1 ЗК України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В силу ч. 1 ст. 193 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом ст. 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Як передбачено ч. 1 ст. 21 Закону №3613-VI, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, в тому числі: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні ; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Із положень ст. 25 Закону №3613-VI слідує, що поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

В силу п. 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі Порядок) до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів, зокрема, належить здійснення реєстрації виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Пунктом 60 Порядку визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Із положень ст. 102 ЦПК України слідує, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що громадяни та юридичні особи можуть набувати земельні ділянки у власність.

Земельні ділянки як об`єкти цивільних прав мають бути сформовані та зареєстровані у Державному земельному кадастрі в установленому законом порядку. Під час формування земельної ділянки державний кадастровий реєстратор відкриває Поземельну книгу на таку ділянку, до якої вносяться відомості про координати поворотних точок її меж (із складанням кадастрового плану земельної ділянки). Відомості про межі земельної ділянки, в тому числі відомості про зміну цих меж, вносяться державним кадастровим реєстратором до Поземельної книги (як документа Державного земельного кадастру) на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Записи у Поземельній книзі на земельну ділянку можуть бути скасовані на підставі судового рішення, внаслідок визнання судом таких записів незаконними.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що при набутті 18 серпня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , до них перейшло право користування відповідними частинами земельної ділянки, яка рахується за цим будинком.

Згідно договору дарування від 30 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. (зареєстрований у реєстрі за №4412), ОСОБА_8 є власницею суміжної земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:005:0147) по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0697 та :03:005:0170, які розташовані по АДРЕСА_3 .

26 жовтня 2017 року державний кадастровий реєстратор Голеніщева А.В. за письмовою заявою ОСОБА_5 виправила відомості про координати поворотних точок меж земельних ділянок :03:005:0697 та :03:005:0170 із формуванням нових кадастрових планів указаних ділянок (про що зроблені записи №004 і №005 у кожній із Поземельних книг). Ці зміни до Державного земельного кадастру були внесені державним кадастровим реєстратором ОСОБА_7 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої Комунальним підприємством проектно-розвідувальних робіт по землевпорядкуванню на замовлення ОСОБА_5 .

Водночас у справі відсутні достатні дані про те, що зміна меж земельних ділянок ОСОБА_5 у Державному земельному кадастрі призвела до накладення цих ділянок на суміжні земельні ділянки (згідно фактичного землекористування).

Такі дані могли бути встановлені, в тому числі висновком земельно-технічної експертизи, наразі, сторони не зверталися до суду з відповідним клопотанням про її призначення та не подали до суду належний висновок експерта, складений на їх замовлення.

Висновок експерта №236/014 від 26 листопада 2014 року (т. 2 а.с. 24-29), який був складений експертом ОСОБА_10 в іншій судовій справі задовго до внесення державним кадастровим реєстратором ОСОБА_7 змін до Поземельних книг на земельні ділянки ОСОБА_5 , достовірно не вказує на те, що оспорювані зміни призвели до накладення меж земельних ділянок сторін.

Листи Держгеокадастру від 5 вересня 2018 року №КО-559/0-763/6-18 і від 7 вересня 2018 року №КО-559/1-769/6-18 (т. 1 а.с. 13, 14), технічна документація із землеустрою (т. 1 а.с. 16-40, 128-154) підтверджують факт внесення державним кадастровим реєстратором ОСОБА_7 змін до Поземельних книг. Однак, ці письмові докази не свідчать про порушення ОСОБА_5 правил добросусідства.

Складені сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_11 кадастрові плани та схеми (т. 1 а.с. 222-223, т. 2 а.с. 88-89), як і показання останнього в суді, є сумнівними. Належність указаних документів до будь-якої технічної документації із землеустрою не доведена, а тому суд першої інстанції неправомірно взяв їх до уваги.

До того ж, на час розгляду справи в суді ОСОБА_3 не був власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , та не обґрунтував у позовній заяві необхідність свого звернення до суду з указаним позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачі не довели належними та допустимими доказами порушення своїх прав у спірних правовідносинах, а тому їх позов не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Щодо належних відповідачів у справі

Частиною 1 статті 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За змістом ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із положень ст. 48 ЦПК України слідує, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що суб`єктами цивільних відносин можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Право спільної часткової власності виникає на майно, що належить одночасно кільком особам, із визначенням часток кожного із співвласників. Це право здійснюється за взаємною згодою співвласників, які наділені правомочностями щодо усього спільного майна.

Відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Цивільний процесуальний закон покладає саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі.

Якщо позивач не заявляє вимоги до всіх належних відповідачів, які мають безпосередній зв`язок із спірними правовідносинами, то суд відмовляє у задоволенні позову.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заявили вимогу про скасування записів у Поземельній книзі та відомостей у Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:005:0697) по АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 і ОСОБА_9

ОСОБА_9 має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами і повинна брати участь у справі як співвідповідачка, натомість ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не пред`явили позов до неї.

Отже, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не підлягає задоволенню ще і з тих підстав, що його заявлено не до всіх належних відповідачів.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та зробив помилковий висновок про обґрунтованість позову в частині задоволених вимог, у зв`язку з чим ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

В позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування записів у Поземельних книгах і відновлення відомостей у Державному земельному кадастрі слід відмовити.

Оскільки в позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмолено, то з них на користь ОСОБА_5 слід присудити по 704 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги з кожного (2114,40:3).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2021 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) по 704 гривні 80 копійок судового збору за подання апеляційної скарги з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 7 липня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Салоїд Н.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 47