Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.2022 смт Тиврів 145/1210/21

2/145/436/2022

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 27 лютого 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу донька проживатиме з нею.

Спільне майно вони поділять добровільно.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем протягом останнього одного року і шести місяців не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Вони втратили взаємні почуття один до одного, взаємоповагу та довіру, тому, на її думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе.

Вона проживає у фактичному шлюбі з іншим чоловіком, вони бажають офіційно в органах ДРАЦС оформити стосунки, а даний шлюб перешкоджає їй це зробити.

Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 27 лютого 2009 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_5 (а.с.5), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113 СК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 27 лютого 2009 року виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис №8.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 19 липня 2022 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.