Справа № 345/4572/20
Провадження № 22-ц/4808/636/22
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Калуської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, увалене головуючим суддею Миговичем О.М. 03 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Калуської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив встановити на його користь постійний, безоплатний земельний сервітут для проходу, проїзду на велосипеді та проїзду автотранспортом через частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 та розташована по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Також він є власником земельної ділянки площею 0,0712 га, кадастровий номер :01:003:0116, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 . Вказав, що єдиний заїзд, який веде до його земельної ділянки та яким він користується, проходить через земельну ділянку, яка перебуває у користуванні відповідачки ОСОБА_2 . Однак, щодо користування цим заїздом виникають постійні суперечки. Позивач зазначив, що він неодноразово звертався до Голинської сільської ради Калуського району з цього приводу. Постійною комісією з питань земельних відносин сторонам рекомендовано врегулювати конфлікт шляхом укладання договору земельного сервітуту. 28.11.2020 позивач надіслав відповідачці письмову пропозицію укласти договір про встановлення земельного сервітуту з проектом договору, однак відповіді від ОСОБА_2 не отримав.

24 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позову, в якій просив встановити на його користь безоплатний земельний сервітут для проходу, проїзду на велосипеді та проїзду автотранспортом через несформовану земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності згідно варіанту №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 02/09/21 від 02.09.2021.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи. На думку апелянта, місцевим судом не враховано, що доступ до його помешкання через землі загального користування відсутній, що унеможливлює, зокрема, проїзд автомобілів медичної допомоги та аварійних служб. Апелянт зазначає, що в матеріалах справи є висновок судової земельно-технічної експертизи, в якому передбачено варіант встановлення земельного сервітуту через несформовану земельну ділянку (варіант №3). Вказаний варіант, на думку апелянта, є найменш обтяжливим з-поміж інших. Площа проїзду становитиме 172 кв.м, тоді як при встановленні земельного сервітуту через земельну ділянку ОСОБА_2 (варіант №1) площа проходу становитиме 301 кв.м. Другий варіант встановлення сервітуту стосується земельної ділянки сільськогосподарського призначення, а тому позивач на вказаному варіанті не наполягав. Вважає, що судом не враховано, що встановлення земельного сервітуту не буде перешкоджати використанню земельної ділянки за цільовим призначенням та не призведе до позбавлення прав на земельну ділянку, обтяжену сервітутом.

Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що в матеріалах справи наявна технічна документація районного відділу архітектури, яка свідчить про те, що під час будівництва будинку ОСОБА_1 була передбачена проектна дорога до будинку, однак апелянт належним чином вказану дорогу не облаштував. Крім того, позивачем не підтверджено факту письмового звернення до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з пропозицією щодо укладення договору сервітуту, що є обов`язковою умовою.

В поданому відзиві представник Калуської міської ради зазначив, що не погоджується з обставинами, якими апелянт обґрунтовує свої вимоги. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 не довів, що використання ним своєї земельної ділянки неможливо без встановлення сервітуту щодо земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивачем не надано доказів недосягнення домовленості про встановлення сервітуту між ним та відповідачами. Також вважає, що апелянтом не доведено, що встановлення сервітуту згідно третього варіанту експертизи буде здійснено найменш обтяжливим способом для власника земельної ділянки. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Додатково зазначили, що позивач не звертався до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з письмовою пропозицією укладення договору земельного сервітуту, тому що у відповідачів немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій він просить встановити сервітут. Однак, таке звернеення було в усній формі, проте воно було відхилено. Зазначили, що Мовчії почали оформляти спадкову справу в процесі розгляду цієї справи. У спадковій справі відсутні документи про спадщину на землі. Тобто земельна ділянка не оформлена, а тому позов заявлено до Калуської міської ради, оскільки згадана земельна ділянка перебуває в комунальній власності.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу заперечили, вважаючи, що суд першої інстанції правильно залишив без задоволення позов ОСОБА_1

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила з огляду на законність рішення суду першої інстанції. Однак, встановлення сервітуту на вимогу ОСОБА_1 згідно висновку експертизи вважає необхідним, оскільки позивач дійсно не має проходу і проїзду до свого будинку.

Представник Калуської міської ради апеляційну скаргу заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено неможливість використання своєї земельної ділянки без обтяження сервітутом земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому зазначив, що ОСОБА_1 також не підтвердив факту його письмового звернення до відповідачів з пропозицією укладення договору сервітуту, що є обов`язковою умовою.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком місцевого суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 «а» площею 0,0712 га, кадастровий номер :01:003:0116, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до договору дарування земельної ділянки (т.1 а.с. 19).

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями, власником якого є позивач.

З акту № 6 від 18.05.2020 постійної комісії з питань земельних відносин Голинської сільської ради вбачається, що на генеральному плані с. Голинь не відображено проектну вулицю, яка передбачена в будівельному паспорті ОСОБА_5 . Тобто заїзду до господарства ОСОБА_1 на даний час не існує. Також встановлено, що земельна ділянка між господарствами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , яка планувалася для проектної дороги, на даний час є приватною власністю ОСОБА_8 . Комісією рекомендовано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 врегулювати конфлікт шляхом укладання договору земельного сервітуту (а.с.47).

Згаданий акт затверджений рішенням Голинської сільської ради від 19.05.2020 №1331 (а.с. 45).

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 02 вересня 2021 року №02/09/21, складеним судовим експертом Худак М.Я., встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду до домоволодіння по АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0712 га, кадастровий номер :01:003:0116, яка розташована по АДРЕСА_1 , через земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 , розташована по АДРЕСА_1 технічно можливо. Відповідно до першого варіанта площа земельного сервітуту становить 301 кв.м (0,0301 га).

Цим же висновком судової експертизи запропоновано два інші варіанти встановлення земельного сервітуту до домоволодіння позивача зі сторони АДРЕСА_2 , зокрема: варіант №2 із встановленням земельного сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0161, площею 0,0929 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Площа земельного сервітуту відповідно до другого варіанта становить 172 кв.м (0,0172 га);

варіант №3 проїзд через несформовану земельну ділянку згідно Публічної кадастрової карти України. На час проведення експертизи у земельної ділянки був відсутній кадастровий номер. Площа проїзду згідно цього варіанту становить 172 кв.м (0,0172 га) (т.1 а.с. 115-124).

Заявою від 24.09.2021 позивач змінив предмет позову та просив встановити на його користь безоплатний земельний сервітут для проходу, проїзду на велосипеді та проїзду автотранспортом через несформовану земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, згідно варіанту № 3 вказаного вище висновку судової земельно-технічної експертизи.

Статтею 98 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України).

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з частинами першою, третьою статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.

Змінюючи предмет позову, ОСОБА_1 вказував, що найменш обтяжливим способом встановлення сервітуту є третій варіант, запропонований експертом, оскільки в такому випадку сервітут буде встановлений через земельну ділянку, яка на даний час перебуває в комунальній власності, і ще не передана у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 належало ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки, виданої Виконавчим комітетом Голинської сільської ради №704 від 13.12.2021, вбачається, що у користуванні ОСОБА_9 перебували земельні ділянки площею 0,05 га в с. Голинь для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,16 га для ведення особистого селянського господарства; 0,3000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) - (т.1 а.с. 208).

Спадкоємцями померлої ОСОБА_9 є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2022 №294067237 вбачається, що 13.12.2021 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право власності по 1/4 частці на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.195-198).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від укладення з ОСОБА_1 договору земельного сервітуту, в тому числі на платній основі. Рішенням узгоджувальної комісії Калуської міської ради від 10.06.2022, яке оформлено протоколом №2, ОСОБА_1 рекомендовано питання встановлення земельного сервітуту вирішувати в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи, зокрема: акту № 6 від 18.05.2020 постійної комісії з питань земельних відносин Голинської сільської ради, технічної документації із землеустрою, фототаблиць, а також висновку судової земельно-технічної експертизи №02/09/21 від 02.09.2021 встановлено, що ОСОБА_1 довів належними та допустимими доказами, що задоволення його потреб неможливо здійснити іншим способом, ніж встановлення земельного сервітуту.

В засіданні апеляційного суду встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочали оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_3 щодо якої ОСОБА_1 просить встановити земельний сервітуту. На даний час згаданій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6:01:003:0237. Це підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 08.02.2022.

Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б одного критерію не буде додержано (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

Апеляційний суд констатує той факт, що встановлення земельного сервітуту у цій справі є пропорційним меті його встановлення, оскільки у ОСОБА_1 дійсно відсутній інший спосіб задоволення своїх потреб (право проходу, проїзду на велосипеді та проїзду автотранспортом до належної йому земельної ділянки ), аніж встановлення сервітуту.

При цьому судом досліджено всі варіанти встановлення земельного сервітуту, запропоновані експертом у його висновку за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи. Колегія суддів вважає, що найменш обтяжливим для сторін буде встановлення для позивача безстрокового безоплатного земельного сервітуту площею 172 кв.м через земельну ділянку площею 0,1921 з кадастровим номером 6:01:003:0237 по АДРЕСА_3 , яка на даний час перебуває в комунальній власності Калуської міської ради та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оскільки оскаржене рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 було ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно не може бути залишене в силі. Тому рішення в даній справі підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2022 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Калуської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту задовольнити частково.

Встановити відповідно до варіанту №3, викладеному у висновку судової земельно-технічної експертизи №02/09/21 (схема додаток №2 до цього висновку) безстроковий безоплатний земельний сервітут площею 172 кв.м для проходу, проїзду на велосипеді та проїзду автотранспортом для власника земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:003:0116 площею 0,0712 га через земельну ділянку площею 0,1921 з кадастровим номером 6:01:003:0237 по АДРЕСА_3 , яка перебуває в комунальній власності Калуської міської ради та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визначити межі частини ділянки, яка необхідна для встановлення цього сервітуту, що на схемі (додаток до експертизи) зображена жовтою штриховкою та проходить вздовж земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0161, позначеною на схемі фіолетовою штриховкою зі сторонами: 2,76м 62,65м -2,75м -62,43м з наступними координатами поворотних точок межі земельної ділянки:

- точка №1 Х - 5421687.473,Y - 1353939.811, проміри -2,75 м, дирекційний кут -140°13'2";

- точка №2 Х -5421685.360, Y -1353941.571, проміри 62,43 м, дирекційний кут -50°13'2";

- точка №3 Х -5421725.310, Y -1353989.550, проміри 2,76 м, дирекційний кут -324°38'36";

- точка №4 Х -5421727.560, Y -1353987.954, проміри 62,65 м, дирекційний кут -230°13'2".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 05 липня 2022 року.