УХВАЛА

Справа № 495/3088/22

Номер провадження 2-з/495/67/2022

19 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноосібно судді Анісімова Н.Д.,

при секретарі Коліниченко Н.О.,

розглянувши заяву Приватного підприємства «ПХМ Покров» в особі керівника Немченко О.М. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі позовною заявою Приватного підприємства «ПХМ Покров» до ОСОБА_1 , відділу Дергеокадастру у Попілнянському районі ГУ в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом Приватного підприємства «ПХМ Покров» до ОСОБА_1 , відділу Дергеокадастру у Попілнянському районі ГУ в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

18.07.2022 року до позивач ПП «ПХМ Покров» в особі керівника Немченко О.М. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів по забезпеченню позову до розгляду справи по суті шляхом заборони здійснювати реєстраційні дії (державна реєстрація речових прав на нерухоме майно), щодо земельної ділянки площею 0,0400 га кадастровий номер :02:019:0044 за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення судового рішення в дійсній справі.

Вказану заяву обґрунтовує тим, що ПП «ПХМ ПОКРОВ» є власником громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Право власності підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На підставі наявного речового права на нерухоме майно, ПП «ПХМ ПОКРОВ» отримало від Затоківської селищної ради дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується рішенням № 1180 від 05.07.2019 року Затоківської селищної ради «Про надання дозволу ПП «ПХМ ПОКРОВ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду».

На підставі вказаного рішення Заткоівської селищної ради розроблено проект землеустрою, який надалі погоджено із суміжними землекористувачами та отримано відповідний висновок про погодження проекту землеустрою Управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Висновок від 22.09.2020 року за № 15-27/0628-294-ПВ/3.

Поряд з цим при встановленні меж земельної ділянки переданої ПП «ПХМ ПОКРОВ» в оренду для обслуговування належної останньому на праві власності господарської будівлі встановлено, що суміжний землекористувач ОСОБА_1 здійснив державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0044 в порушення вимог містобудівного, земельного законодавства та без відповідного погодження із ПП «ПХМ ПОКРОВ», чим фактично захопив частину належної ПП «ПХМ ПОКРОВ» земельної ділянки на, якій розміщені господарські будівлі належні на праві власності ПП «ПХМ ПОКРОВ».

Державну реєстрацію земельної ділянки здійснено Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області 21.12.2020 року.

Однак, як вбачається з державного реєстру юридичних осіб, діяльність Відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської було припинено14.08.2017 року.

Державну реєстрацію спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0044 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено на підставі відповідного проекту землеустрою, який розроблявся на підставі рішення Затоківської селищної ради № 1185 від 05.07.2019 року. Вказане рішення селищної ради було видано ОСОБА_1 за результатом розгляду поданих останнім правовстановлюючих документів на будівлю магазину з кімнатами відпочинку по АДРЕСА_1 .

Наразі в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом Білгород-Дністровської окружної прокуратури до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності на будівлю магазину з кімнатами відпочинку по АДРЕСА_1 .

Однією з підстав позову є наявність встановленого факту підроблення Акту введення в експлуатацію будівлі магазину з кімнатами відпочинку по АДРЕСА_1 . За вказаним фактом окрім іншого розпочате досудове розслідування, яке наразі перебуває в провадженні Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області.

Разом з тим на сьогоднішній день державна реєстрація речових прав на спірну земельну ділянку кадастровий номер :02:019:0044 за адресою: АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав не здійснено.

Окрім того, відповідач ОСОБА_1 розробляючи проект землеустрою, щодо спірної земельної ділянки в порушення вимог діючого земельного законодавства не погодив межі спірної земельної ділянки із позивачем, як суміжним землекористувачем.

Державна реєстрація спірної земельної ділянки порушує права позивача Приватного підприємства «ПХМ Покров» на вільне володіння та розпорядження належною позивачу на праві власністю нерухомістю, позаяк спірна земельна ділянка фактично знаходиться під цією нерухомістю. Таким чином позивач позбавлений можливості належним чином користуватися власною нерухомістю.

На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, предметом якого є правомірність проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0400 га кадастровий номер :02:019:0044 за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_1 .

Позивачем у даній справі заявлено вимогу про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки, що порушує право позивача на визначення та встановлення меж земельної ділянки необхідної для обслуговування належної позивачу на праві власності нерухомості.

Тобто зміст позовних вимог направлений на забезпечення захисту майнових прав на нерухоме майно, шляхом визначення належних та законних меж суміжної земельної ділянки із Відповідачем , який в свою чергу ухиляється від цього у спосіб не передбачений чинним законодавством.

Позивач зазначає, що у разі визнання судом дій Відповідача протиправними, поновлення порушеного права Позивача значно ускладниться, оскільки до цього часу спірна земельна ділянка може бути передана іншій особі, відносно спірного майна Відповідачем може бути вчинено дії, що змінять майно (поділ земельної ділянки, зміна цільового призначення, тощо).

Наразі проект землеустрою, щодо спірної земельної ділянки вже надано на затвердження до селищної ради та в разі проведення державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку, виконання можливого судового рішення не матиме відповідного ефекту щодо відновлення прав позивача.

Вказує також, що ускладнення виконання можливого рішення суду підтверджується численною «практикою» земельних оборудок вчинених Затоківською селищною радою відносно земельних ділянок комунальної власності на підтвердження чого слугують десятки кримінальних проваджень та вироків відносно посадових осіб та депутатів Затоківської селищної ради.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування суддями цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Окрім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише допускає вчинення певних дій для забезпечення ефективного захисту.

Протиправність або правомірність бездіяльності Відповідача буде встановлена в ході судового розгляду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, судом встановлено, наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Метою забезпечення позову у цій справі є необхідність збереження існуючого стану між сторонами до вирішення справи по суті.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що захід забезпечення позову, який просить застосувати Позивач, не має наслідком позбавлення Відповідача речових прав на спірну земельну ділянку, її використання протягом розгляду дійсної справи та у разі відмови в задоволенні позову, забезпечення позову не матиме для Відповідача додаткових майнових та фінансових витрат пов`язаних із необхідністю наступного розпорядження спірною земельною ділянкою.

Таким чином, станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення та застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам збитки. (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Одночасно суд звертає увагу відповідача на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Враховуючи пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Заява про забезпечення позову є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову. Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного підприємства «ПХМ Покров» в особі керівника Немченко О.М. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі позовною заявою Приватного підприємства «ПХМ Покров» до ОСОБА_1 , відділу Дергеокадастру у Попілнянському районі ГУ в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Заборонити здійснювати реєстраційні дії (державна реєстрація речових прав на нерухоме майно), щодо земельної ділянки площею 0,0400 га кадастровий номер :02:019:0044 за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення судового рішення в дійсній справі.

Направити ухвалу про забезпечення позову до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відповідного повідомлення про заборону вчинення дій до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: