справа № 631/1337/21
провадження № 2/631/280/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участі секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги №1711/21 від 17 листопада 2021 року та ордеру про надання правничої правової допомоги серії № 1077055 від 17 листопада 2021 року діє адвокат Мезін В. В., звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), в якій просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі міського типа Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківська область, громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища міського типа Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області та зобов`язати Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) вчинити наступні дії: виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області; внести відомості до актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зазначити батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, змінити дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та видати нове свідоцтво про народження.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з липня 2020 року ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_3 , з якою вони майже відразу почали мешкати разом в орендованій квартирі у місті Харкові. Від цих стосунків у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_4 . Враховуючи те, що на той час ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , батьком дитини у відповідності до положень статті 122 Сімейного кодексу України було записано чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який насправді не є біологічним батьком ОСОБА_4 . Посилаючись на приписи статтей 128, 129 та 134 Сімейного кодексу України просив визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) внести відповідні записи до актового запису про народження дитини.

Відповідач, ОСОБА_2 , не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Письмових пояснень з проводу заявлених позовних вимог з боку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), відносно до статті 181 Цивільного процесуального кодексу України, до суду не надходило.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, та призначено справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі не вживалось.

Позивач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 1702/22-вх від 19 липня 2022 року, відповідно до якої просив судовий розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Мезін Віталій Вікторович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 1711/21 від 17 листопада 2021 року та ордеру про надання правничої правової допомоги серії № 1077055 від 17 листопада 2021 року, у судове засідання також не з`явився, проте скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 895/22-вх. від 09 лютого 2022 року, відповідно до якої вказав, що просить закрити підготовче засідання по справі та призначити справу до судового розгляду, розгляд справи просив провести за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання теж не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, разом із тим через канцелярію суду надав заяву, що була зареєстрована за вхідним № 915/22-вх від 10 лютого 2022 року, підпис ОСОБА_2 на якій у встановленому законом порядку засвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С. О. 10 лютого 2022 року та зареєстрований в реєстрі за № 215, відповідно до якої вказав, що в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 631/1337/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства; позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі, заперечень проти позову не має. Також вказав, що ОСОБА_4 записано за правилами статті 122 Сімейного кодексу України, тобто у свідоцтві про народження ОСОБА_4 батьком записано ОСОБА_2 , хоча насправді батьком дитини є позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач по справі не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить весь судовий розгляд справи провести за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи сповіщалась завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, однак скористалась правом, наданим їй частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, через канцелярію суду надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 1701/22-вх від 19 липня 2022 року відповідно до якої вказала, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства, просила проводити за її відсутності.

Уповноважений представник Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Начальник відділу І. Бондар 03 лютого 2022 року на адресу суду надіслала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 736/22- вх., відповідно до якої просила суд розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 провести за відсутності їх представника, зазначивши, що зауважень та заперечень по справі з боку Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) не має.

З цього приводу слід зазначити, положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін, а також третіх осіб, свідчить їх відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання особистої явки позивача та його представника, а також відповідача та третіх осіб обов`язковою, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі вказаних осіб, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно - правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового інтересу.

Отже у ході розгляду справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 09 серпня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 грудня 2021 року, ухваленого у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1143/21 (провадження № 2/631/748/21), шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області актовий запис № 91, розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 .

Як убачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 32 від 18 травня 2021 року. Батьками дитини згідно вказаного свідоцтва зазначено громадян України: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_3 на момент народження сина перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , запис про батька ОСОБА_4 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.

Разом із тим, з письмових пояснень учасників справи судом встановлено, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_4 .

Як убачається зі звіту тесту ДНК про батьківство, зробленого лабораторією «ENDEAVOR DNA LABORATORIES» 17 грудня 2021 року, ідентифікатор справи MGT8481RU, вірогідність того, що біологічним батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1 складає на 99.9999998%.

Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10 січня 2002 року.

Положеннями статті 51 Конституції України, частинами 2 та 3 статті 5 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 Сімейного кодексу України).

Положеннями статті 121 та частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України регламентовано, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (стаття 133 Сімейного кодексу України).

У відповідності до приписів частин 1 та 3 статті 128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно зі статтею 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

В даному випадку позивачем дотримано строк звернення до суду з відповідним позовом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 своєї Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно із статтею 129 Сімейного кодексу України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У пункті 9 вказаної вище Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 Сімейного кодексу України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до «Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995року за № 252/788, і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами.

При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із пунктом 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Як вже зазначалось, в даній справі зі звіту тесту ДНК про батьківство, зробленого лабораторією «ENDEAVOR DNA LABORATORIES» 17 грудня 2021 року, ідентифікатор справи MGT8481RU, встановлено, що біологічним батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1 з вірогідністю 99.9999998%.

Даний факт також визнали учасники справи та не оспорювали його.

Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та відсутність заперечень щодо позову з боку третіх осіб, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області.

Також суд враховує, що у статті 52 Конституції України обумовлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Статтею 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Позивач у своєму позові також просив зобов`язати Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області; внести відомості до актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зазначити батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі міського типу Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, змінити дитині - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та видати нове свідоцтво про народження.

З цього проводу суд важчає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 28 Цивільного кодексу України визначено, що ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.

Відповідно до статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визнає за дитиною право на ім`я.

Вибір імені дитини здійснюється за взаємною згодою батьків.

Згідно з положеннями статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Якщо батьки дитини перебувають у шлюбі, ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства, визначається матір`ю дитини. При державній реєстрації народження іншою особою власне ім`я дитини присвоюється за її вказівкою. У разі відсутності при державній реєстрації народження згоди батьків щодо присвоєння дитині власного імені спір вирішується органами опіки й піклування або судом (стаття 146 Сімейного кодексу України).

Відповідно до абзацу 12 пункту 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», згідно з пунктом 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Пунктом 2.16.4 Розділу II наведених Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис відповідача ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_4 був здійснений з підстав того, що дитина народжена у шлюбі; прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання позивачем, ОСОБА_1 , себе біологічним батьком дитини, зачатої у шлюбі з іншим чоловіком; прийнявши до уваги той факт, що закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, суд вважає за можливе визнати факт того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання його батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження.

Разом із тим, у частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) видати нове свідоцтв про народження слід відмовити, оскільки нове свідоцтво про народження видається на підставі статті 134 Сімейного кодексу України у зв`язку із внесенням відповідних змін.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням положень частин 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України за якими суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог; при цьому, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки питання відшкодування судових витрат під час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 не порушувалось, процесуальне рішення з вказаного питання судом не приймається.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 7 та 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, статтями 51, 52 Конституції України, статтями 28, 49 Цивільного кодексу України, частинами 2 та 3 статті 5, статтями 7, 121, частиною 1 статті 122, статтями 128, 129, 133, 134, 145 та 146 Сімейного кодексу України, статтями 1 - 5, 7, 10 - 13, 17 - 19, 23, 58. 64, 76 - 81, 83, 89, 128 - 131, 133, 137, 141, 206, 211, 214, 223, 227, 235, пунктом 2 частини 1 та частиною 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, частиною 1 статті 352, статтями 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Нововодолазького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), про визнання батьківства - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області.

Виключити із актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Внести відомості до актового запису про народження № 32, складеного 18 травня 2021 року Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, а саме вказати в графі батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, та змінити дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, з урахуванням розпорядження голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)», протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків), місце знаходження: Харківська область, селище міського типу Нова Водолага вулиця Донця Григорія, будинок № 18-А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04058522.

Суддя: Т. М. Трояновська