Справа №305/191/20
Провадження по справі 2/305/247/22
11.07.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Вербещука В.А.
за участю прокурора Ластовичака В.Ю
представника відповідача Сатмарі Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Рахівська міська рада про визнання наказу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 403344 гривень,
ВСТАНОВИВ:
10.02.2020, Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області, яка діє в інтересах держави звернулася в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 про визнання наказу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 403344 гривень.
Одночасно з пред`явленням позову, заступник начальника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Варга Ю.Ю. подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 02.03.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.03.2020. Залучено до участі у справі Рахівську міську раду, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
26.03.2020 представником відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, в.о начальника Хранюком Б. подано відзив на позовну заяву.
У відзиві в.о. начальника, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру із відповідним клопотанням, в якому повідомив, що ним право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва не використано, що підтвердив своїм підписом. Звертає увагу суду, що жодним нормативно-правовим актом законодавства України та Положенням про головне управління не передбачено, що Головне управління наділено функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок та не є розпорядником інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також інформують, що Держгеокадастр та його територіальні органи, не мають доступу до спільного узагальненого реєстру осіб, які використали своє право на безоплатне надання їм земельної ділянки по кожному виду використання, оскільки це не передбачено нормативно-правовими актами. Тому вважають, що Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства при розгляді клопотання ОСОБА_1 , оскільки останній в поданому клопотанні повідомив, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва не скористався. Тому вважають, що відсутні підстави для стягнення судового збору з Головного управління Держгеокадастру. Крім того, зазначили, що в судовій справі оскаржується наказ Головного управління Держгеокадастру від 06.06.2016. Відтак строк позовної давності закінчився 06.06.2019. Позовна заява Тячівською місцевою прокуратурою направлена до суду 27.01.2020, тобто після строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. На підставі наведеного просили відмовити у задоволенні позову.
14.05.2020 заступником начальника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Варга Ю. подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що ГУ Держгеокадастр у Закарпатській області при розпорядженні спірною земельною ділянкою на підставі ст.32 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч.6 ст.9, ч.2 ст.15, ст.ст. 30,38 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", маючи вільний доступ до відомостей Державного реєстру речових прав, Державного земельного кадастру, зобов`язані були перевірити факт отримання раніше у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, тим більше, раніше отримана безоплатно у власність ОСОБА_1 земельна ділянка також набута твким на підставі рішення відповідача по справі. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 в своїх клопотанняхзазначив, що раніше не отримував земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, вважають, що наведені обставини підлягали перевірці службовими особами ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області. З приводу пропущення строків позовної давності зазначили, що про порушення земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 при виділенні спірної земельної ділянки у власність прокуратурі стало відомо лише 11 жовтня 2019 року, після чого було підготовлено та направлено до вказаного територіального органу виконавчої влади на підставі ст.23 ЗУ "Про прокуратуру" запит про надання інформації та копій документів, які слугували передачі у власеість спірної земельної ділянки. Однак в отриманні запитовуаної інформації ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області було відмовлено. Разом з цим, за наслідками моніторингу офіційного веб-сайту Держгеокадастру, місцевою прокуратурою встановлено, що накази зазначеним територіальним органом виконавчої влади було опубліковано лише 17.02.2017, що підтверджується роздруківкою з зазначеного веб-сайту. На підставі наведеного, просили визнати причини пропущення строків позовної давності поважними та поновити строк оскарження. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 22.12.2020 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22 березня 2021 року.
У зв`язку з повторною неявкою прокурора в судове засідання ухвалою суду від 05.08.2021 позовну заяву Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Рахівська міська рада про визнання наказу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 403344 гривень, залишено без розгляду.
На вказану ухвалу суду, виконувачем обов`язків керівника окружної прокуратури Варга Ю.Ю. подано апеляційну скаргу.
Постановою Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року, апеляційну скаргу виконавуча обов`язків керівника окружної прокуратури Варга Ю.Ю. задоволено. Ухвалу Рахівського районного суду від 05 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.01.2022 справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою суду від 03.05.2022 залучено до участі у розгляді справи Тячівську окружну прокуратуру, як правонаступника позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області.
Прокурор Тячівської окружної прокуратури, Ластовичак В.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Проосив позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів на користь прокуратури всудові витрати по сплаті судового збору.
Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_3 у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позов не визнала з підстав наведених у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Мігалі І.В. в судове засідання також не з`явилася. Про час та дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується особистою розпискою про вручення судової повістки. Причину неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.
Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Рахівської міської ради, у судове засідання не з`явився. 09.03.2021 міський голлова подав заяву, в якій просив розглянути справу за наявними документами, за відсутності їх представника. Рішення по справі залишають на розгляд суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 04.06.2015 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею, 0,10 га для особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Також, у поданому клопотанні ОСОБА_1 вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.
Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.«в» ч. 3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.
Відповідно п.«в» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 0,12 гектара.
Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Щодо клопотання представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про застосування строку позовної давності судом встановлено наступне.
Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 267 ЦК України встановлено наслідки спливу позовної давності, відповідно до яких заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Поряд з цим, про порушення земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та ОСОБА_1 при виділенні спірної земельної ділянки у власність прокуратурі стало відомо лише 11 жовтня 2019 року, після перегляду наказів ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області за 2016 рік, а також отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про отримання ОСОБА_1 раніше у власність земельної ділянки аналогічного виду цільового призначення, що підтверджується запитом місцевої прокуратури №99-5223 вих-19 від 11.10.2019.
З позовом до суду, Тячівська місцева прокуратура, звернулася 10.02.2020, що стверджується вхідним штампом канцелярії Рахівського районного суду Закарпатської області.
На підставі наведеного, суд вважає, що прокуратура, яка діє в інтересах держави не пропустила строк позовної давності для звернення до суду для захисту порушеного права.
З урахуванням викладених обставин справи та вимог закону суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.
У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 11.02.2020 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів: ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в користь позивача Тячівської окружної прокуратури слід стягнути, порівну, судові витрати понесені позивачем під час розгляду справи, в сумі 2627,50 (дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень 50 копійок з кожного.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на користь Тячівської окружної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 2627,50 (дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Тячівської окружної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 2627,50 (дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень 50 копійок.
Відомості щодо учасників справи:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 21 липня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк