Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2842/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - в складі головуючого судді

Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Калюшик О.І.,

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом про визначення для неї ОСОБА_2 , додатковий строк, достатній для подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що здоров`я її батька погіршилось у 2006-2007 році і для його догляду у цьому будинку почала проживати її дочка ОСОБА_6 , яка згодом за згодою батька, була зареєстрована у належному йому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батька ОСОБА_3 . На час його смерті у його будинку проживала її донька ОСОБА_6 , котра усі ці роки доглядала його. Більше ніхто, крім її доньки разом з батьком ОСОБА_5 , до дня його смерті, не проживав. Проте 14-15 травня на її адресу найшов лист від приватного нотаріуса Овдіюка А.В., який повідомив її, що її рідні брат та сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяву про прийняття ними спадщини після смерті їх батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 її донька ОСОБА_6 повідомила позивача, що у батьківському будинку знайшла заповіт ОСОБА_5 на її ім`я. Враховуючи вищенаведене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2021 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюка Андрія Васильовича, який знаходиться за адресою: 34504, м. Сарни Рівненська область вул. Панфілівців, 2, зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію листа нотаріуса, адресованого ОСОБА_2 , яким той повідомив її про існування даної спадкової справи та - заповіту ОСОБА_5 , яким померлий заповів їй своє нерухоме майно

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідачів ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як позивачка з самого моменту посвідчення заповіту від 11 серпня 200 року знала про його існування, і була повністю ознайомлена з його змістом.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 підтвердили, що про існування заповіту позивач ОСОБА_2 знала давно.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_13 , остання повідомила, що вона станом на серпень 2000 року працювала на посаді секретаря Стрільської сільської ради і в коло її обов`язків входило посвідчення заповітів. 11 серпня 2000 року ОСОБА_2 привезла до неї свого батьки ОСОБА_5 , для складення і посвідчення заповіту на її ім`я. ОСОБА_13 написала заповіту, яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_2 свій жилий будинок, та посвідчила його. Всі ці дії, а також оголошення тексту заповіту відбувалось в присутності ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Стрільськ Сарненського району Рівненської області.

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

Відповідно до заповіту від 11 серпня 2000 року ОСОБА_5 заповів жилий будинок з будівлями по АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_2 .

Належність будинку померлому ОСОБА_5 підтверджується технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_2 .

14 травня 2020 року приватним нотаріусом Овдіюком А.В. надіслано лист ОСОБА_2 за №70/02-14 про те, чи вона має намір вживати заходів для продовження строків для подачі заяви про прийняття спадщини, шляхом звернення з відповідною заявою. Проте відомостей про отримання вказаного листа позивачкою справа не містить.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті свого батька, будучи його спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини.

Разом з тим, представник відповідачів заперечував проти заявлених вимог та вказував, що позивачу було відомо про відкриття спадщини та існування заповіту, тому відсутні підстави для поновлення строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18 (провадження № 61-14962св19)

Як вбачається із заповіту від 11 серпня 2000 року ОСОБА_5 заповів житловий будинок по АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_2 .

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна ОСОБА_5 , та беручи до уваги неповідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 ( НОМЕР_6 , с. Маслопуща Сарненського району Рівненської області, паспорт громадянина України НОМЕР_7 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 жовтня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 18 липня 2022 року.

Суддя :