ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4587/20 Номер провадження 22-ц/814/1158/22Головуючий у 1-й інстанції Шевченко С.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додатково строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який доводився їй дядьком.

В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що померлий був братом її матері. За життя вона з ним знайома не була, так як останній він замкнутою людиною. Про смерть ОСОБА_2 вона дізналась у березні 2020 зі слів сусідів останнього. Також ОСОБА_1 посилалась на те, що з 02 лютого 2015 року їй була встановлена 2 група інвалідності по зору, у зв`язку з чим вона багато часу проводила у лікарнях та на санаторно-курортному лікуванні і навіть, якщо б вона вчасно дізналась про смерть дядька, то через наведені обставини була б позбавлена можливості у 6-ти місячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин та підлягає поновленню.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який доводиться ОСОБА_1 дядьком. Вказані обставини підтверджуються наданим суду копіями відповідних свідоцтв про народження, реєстрацію шлюбу та смерть.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина квартира АДРЕСА_1 .

Листом вих. 245/-7-20 від 24 липня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Васіковою Ю.В. повідомлено ОСОБА_1 ро неможливість здійснити нотаріальні дії щодо реєстрації заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено наявності непереборних чи істотних труднощів для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Зазначений висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 484/1626/20.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 обґрунтовує поважність пропуску строку для прийняття спадщини необізнаністю позивача про смерть спадкодавця, а також фактом перебування на лікуванні у зв`язку із хворобою.

Проте, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду, що зазначені позивачем обставини не доводять факт наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на звернення до нотаріуса у межах встановленого законом строку.

Згідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц та від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, якщо спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_3 особисто зазначила, що про смерть спадкодавця їй стало відомо лише у березні 2020 року, тобто більше, ніж через п`ять років після смерті ОСОБА_2 .

Зазначена обставина свідчить, що фактично пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини був зумовлений неосвідомленістю позивача про смерть спадкодавця.

Твердження позивача, що пропуск строку на прийняття спадщини відбувся через захворювання не спростовують правильності висновків місцевого суду.

Так, наявність захворювання у спадкоємця не є беззаперечною підставою для визнання вказаної обставини поважною причиною для поновлення строку для прийняття спадщини, а вирішальним предметом для дослідження судом є встановлення факту того, що тривале захворювання заявника спричинило об`єктивні труднощі для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Перебування позивача на санаторному лікуванні протягом 24 днів у 2015 році не доводить наявність певних непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на звернення до нотаріуса протягом вищевказаного тривалого періоду часу з моменту відкриття спадщини до моменту отримання інформації про смерть спадкодавця.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції було надано оцінку складності діагнозу, встановленого позивачу і не враховано його тяжкість.

Так, судом, у межах наданих законом повноважень, надано оцінку долученому позивачем доказу, а саме довідці від 16 серпня 2015 року, яка видана ОСОБА_1 . Національним інститутом раку про те, що остання з 09 квітня 2015 року по 16 серпня року 2015 обстежувалась у вказаному закладі охорони здоров`я. При цьому, місцевим судом було слушно зауважено, що зміст вказаного документу не містить відомостей про те, в якому режимі відбувалось таке обстеження.

Зміст медичної документації поданої позивачем на підтвердження тривалого захворювання не містить жодної інформації щодо характеру перебігу захворювання, проведеного лікування, наявності чи відсутності госпіталізації, перебування на тривалому лікарняному, втратою працездатності, чи інших обставин які б могли свідчити про виникнення перешкод для вчасного подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із захворюванням.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки поважність пропуску вказаного строку позивачем не доведена і фактично була зумовлено відсутністю у спадкоємця інформації про виникнення права на спадкування.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак