РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/189/22

Номер провадження 2/495/136/2022

13 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

13.01.2022 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд:

Визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , право власності на 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Свій позов обґрунтовує зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що він є рідним сином померлого ОСОБА_2 , цей факт підтверджується свідоцтвом про народження. За життя його батько ніякого заповіту не склав, то позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців немає.

Після смерті батька, позивач в установленому законом порядку звернувся з заявою до приватного нотаріуса Базан Т.П., та 24.01.2017 було заведено спадкову справу за № 3/2017, але позивач не мав змоги звернутися до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про прийняття спадщини, так як ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.03.2018 року у приватного нотаріуса Базан Т.П., була витребувана дана спадкова справа в рамках розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , (цивільна справа 495/10172/13-ц).

Однак після розгляду вищезазначеної апеляційної скарги, цивільна справа була повернута до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. В матеріалах вказаної справи, відсутня спадкова справа за № 3/2017, та не повернута до приватного нотаріуса Базан Т.П., на день звернення до суду позивачу не було відомо де знаходиться спадкова справа.

Вказаний факт унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину, тому позивач був вимушений звернутися до суду.(а.с.1-4)

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2022 року було залишено позов без руху, надано строк для усунення недоліків.(а.с.27)

Одночасно з позовною заявою позивач заявив клопотання про витребування від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П. копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №870.(а.с.1-4)

Ухвалою суду від 24.01.2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано: від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П. копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №870.(а.с.37)

01.03.2022 року до канцелярії Білгород-Дністровського міськраойнного суду Одеської області, від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П., надійшла копія спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №870.(а.с.51)

Ухвалою суду від 27.04.2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.(а.с.90-91)

В судове засідання призначене на 13.06.2022 року сторони не з`явились.

23.02.2022 року від представника відповідача Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшла заява, відповідно до якої представник просив суд розглядати справу без участі сторони, та вирішити спір згідно до чинного законодавства.(а.с.45-48)

13.05.2022 року від позивача ОСОБА_1 , до канцелярії суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без його участі, зазначає також, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 870.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 , та спадкодавцем ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , актовий запис №19, згідно якого в графі батько значиться - ОСОБА_2 .

Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді:

- право власності на 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

01.03.2022 року до канцелярії суду надійшла копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Згідно дослідженої під час розгляду копії спадкової справи № 3/2017 до майна померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , була його дружина ОСОБА_4 , однак вона відмовилась від прийняття спадщини з законом на право власності на 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак 24.01.2017 року спадщину прийняв син померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 .

Так судом було встановлено, що позивачу - ОСОБА_1 , свідоцтво про прийняття спадщини не було видане, так як ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.03.2018 року у приватного нотаріуса Базан Т.П., була витребувана дана спадкова справа в рамках розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , (цивільна справа 495/10172/13-ц).(а.с.83-87)

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2020 року у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 , на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 червня 2016 року у складі судді Чебан Н.В., було відмовлено.

При розгляді вказаної справи, ОСОБА_1 , був третьою особою, правонаступником ( ОСОБА_2 ).

Згідно відомостей спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , іншому спадкоємцю першої черги не видавалась.

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 , звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після батька, однак листом від 06.12.2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що витребувана листом Апеляційного суду Одеської області № 22-1/785/2885/18 від 29.03.2018 року спадкова справа № 3/2017 станом на 06.12.2021 року повернута не була.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у липні 1997 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року.

28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Судом установлено, що, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що за життя спадкодавцю ОСОБА_2 , належали на праві приватної власності 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , але спадкоємці не отримали свідоцтва про прийняття спадщини, так як вказана спадкова справа була витребувана Одеським апеляційним судом, та не була повернута нотаріусу станом на день звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 28.11.2019 року органом 5118, (РНОКПП: НОМЕР_4 ), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 35/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 28.11.2019 року органом 5118, (РНОКПП: НОМЕР_4 ), у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,110 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський