ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/901/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шаповалової К.В.

за участю секретаря: Омелянчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ФК АЙКОНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2021 року цивільну справу № 753/21083/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали були передані судді 21 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 10 грудня 2021 року на 12:30 год.

Судове засідання призначене на 10 грудня 2021 року було відкладено на 27 січня 2022 року.

27 січня 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шаповалової К.В. у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Розгляд справи було призначено на 22 березня 2022 року.

22 березня 2022 року судове засідання не відбулось, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Пізніше розгляд справи було призначено на 1 червня 2022 року.

Судове засідання 1 червня 2022 року було відкладено на 30 червня 2022 року.

У судове засідання 30 червня 2022 року сторони не з`явились, про день та час розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями. 21 грудня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини невки суду не повідомив, заяв з процесуальних питань суду не подавав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, яке отримано представником 16 червня 2022 року, причини невки суду не повідомив, заяв з процесуальних питань суду не подавав.

У судове засідання третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, будь-яких заяв суду не надсилала, на вимогу суду завірену належним чином копію матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 61163 від 11 червня 2021 року суду не надіслала.

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи те, що представник позивача у судовому засіданні 10 грудня 2021 року надав пояснення з приводу позовних вимог, позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідач, будучи належним чином повідомленний про знаходження у провадженні суду вказаної справи та про день і час судовоого засідання, не скористався своїм правом та не подав до суду заяв по суті спору, а також з процесуальних питань, суд вирішив розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до копії виконавчого напису від 11 червня 2021 року № 61163 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість на користь ТОВ «ФК АЙКОНС». Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника - 21 051,00 грн.

Виконавчий напис містить інформацію про те, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором від 27 серпня 2020 року № 997577, укладеним з ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА". На підставі договору про відступлення прав вимоги № 1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 року право вимоги перейшло до ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП". На підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договороми № 1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 року право вимоги перейшло до ТОВ "ФК АЙКОНС".

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б. постановою від 01 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 11 червня 2021 року № 61163, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації. 29 вересня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої зобов`язано ТОВ "Медичний центр INTO-SANA" здійснювати відрахування доходів боржника у розмірі 20 % в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 1 частин другої, шостої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до пунктів 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Так, відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано, на підставі яких документів останній було вчинено. На вимогу суду приватним нотаріусом не було надіслано завірену належним чином копію виконавчого напису від 11 червня 2021 року та копію документів, на підставі яких нотаріус вчиняв виконавчий напис.

Загальна сума заборгованості у вчиненому спірному виконавчому написі вказана у розмірі 21 051,00 грн.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Так позивач у позові вказав, що він дійсно укладав договір 27 серпня 2020 року № 997577 про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ "Лінеура України", проте виконавчий напис видано протиправно, оскільки він суму заборгованості не визнає, про зміну кредитора його ніхто не повідомляв, вимог про наявність боргу та про погашення заборгованості він не отримував, приватним нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили вищевказаною постановою, з порушенням порядку його вчинення, в тому числі й з тих підстав, що договір, на виконання якого вчинявся такий виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, зокрема довідки про наявність заборгованості наданої стягувачем, крім того не повідомлено боржника про щодо вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості.

Як зазначалось, приватний нотаріус на вимогу суду не надав документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, а отже суд був позбавлений можливості перевірити чи було повідомлено боржника щодо вчинення такого напису, нотаріусом, чи перевірявся нотаріусом розрахунок заборгованості, оскільки він не деталізований, та чи перевірялось нотаріусом питання існування спору щодо суми заборгованості.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1362 грн.

29 грудня 2021 року позивач подав до суду розрахунок суми судових витрат та просив суд стягнути з відповідача на його користь 14000 грн витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат позивач надав суду договір про надання юридичних послуг, укладений 15 вересня 2021 року № 158 між ним та ФОП ОСОБА_2 , в якому у пункті 2.1 зазначено, що замовнику надаються юридичні послуги пов`язані з визнанням двох виконавчих написів, виданих на користь ТОВ "ФК Кредит Капітал", ТОВ "ФК "Айконс" такими, що не підлягають виконанню у судовому порядку. Крім того, надано додаткову угоду № 1 від 15 вересня 2021 року до договору про надання юридичних послуг, якою визначено вартість, строки та порядок оплати юридичних послуг, 2 копії квитанцій про сплату позивачем на користь ОСОБА_2 коштів у загальному розмірі 7960 грн із призначенням платежу: "поповнення картки". Також позивачем долучено копію довіреності від 20 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 , зокрема представляти його інтереси в судах усіх інстанції.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з аналізу вказаних норм законодавства України вбачається, що у випадку задоволення позовних вимог між сторонами підлягають розподілу крім судового збору, зокрема витрати нам професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатом.

Як вбачається із долучених до заяви документів ОСОБА_2 не є адвокатом, відомості про нього відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України. ОСОБА_2 зареєстрований як ФОП, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долученою до заяви позивача, договір про надання юридичних послуг також укладений позивачем саме із ФОП ОСОБА_2 , у судовому засіданні 10 грудня 2021 року ОСОБА_2 представляв інтереси позивача на підставі довіреності від 20 вересня 2021 року.

Отже, враховуючи вище зазначене, з огляду на те, що ОСОБА_2 не є адвокатом, а отже не надає професійну правничу допомогу, в розумінні норм ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 14000 грн не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст. ст. 589, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст. ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 61163, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» заборгованості в загальній сумі 21 051,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1362 грн.

У стягненні витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», , м. Київ, вул. Зарічна, 1-б, оф. 236.

Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_2 .

Суддя К.В.Шаповалова