Справа № 444/335/22
Провадження № 2/444/419/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності на нерухоме майно. Просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 3/4 частини земельна ділянка площею 0,1000 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:001:0324, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с 6).

ОСОБА_4 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з копії договору дарування від 26.09.1986 р., копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 12.03.1981р. (а.с. 16-18), копії довідки виданої КП ЛОР "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 1937 від 08.04.2021 року (а.с.25) та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-094840 (а.с.35) .

Після смерті ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу № 477/2005 на підставі заяви ОСОБА_5 , що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією спадкової справи (а.с.76-81).

У заяві про прийняття спадщини від 14.07.2005 року (а.с.77) ОСОБА_5 зазначила, що окрім неї спадкоємцем є син померлого - ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 являлися подружжям, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 79).

Крім того, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3 , який проживав разом зі своїм батьком та вели спільне господарство на дату його смерті, тобто станом на 04.04.2005 р., що стверджується записом в будинковій книзі.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частинах, тобто по 1/2 частині, прийняли у власність в порядку спадкування житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 69).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на підставі заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були дітьми ОСОБА_5 , що стверджується копіями їхніх свідоцтв про народження (а.с.70).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прийняли у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 кожен по 1/4 частині житловий будинок АДРЕСА_1 та в такій же частині земельну ділянку площею 0,1000га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0324).

Однак, свідоцтв про право на спадщину в нотаріальній конторі вони не отримали.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла після неї відкрилася спадщина на підставі заяви ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 84).

Позивач, ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 85).

Судом встановлено, що позивач 18.05.2018 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , однак нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у її чоловіка- ОСОБА_3 відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті ОСОБА_3 немає, що вбачається із копії спадкової справи № 350/2018 (а.с.82-88).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки, ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї матері та батька прийняв, але юридично не оформив, тому на дату своєї смерті мав право на отримання у власність 3/4 частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом чи законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частини спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищенаведеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 був вцілому власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину по 1/2 частині спадкового майна прийняли, однак не оформили його дружина ОСОБА_5 (свекруха позивача) та його син ОСОБА_3 (чоловік позивача). Після смерті ОСОБА_5 спадщину по 1/4 частині спадкового майна прийняли, однак не оформили її діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , який на час смерті мав право на 3/4 частин житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (1/2 частини після смерті батька - ОСОБА_4 та 1/4 частину після смерті матері ОСОБА_5 ). Позивач подала заяву в нотконтору про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак отримала відмову у видачі свідоцтва з підстави відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. У звя"зку із вищенаведеним позивач змушена звернутися із даним позовом до суду для захисту своїх прав.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/4 земельної ділянки площею 0,1000 га цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0324, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11.07.2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.