Справа № 357/174/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Цукуров В. П.,
секретар судового засідання - Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іллінського О.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в особі Сухоліського старостинского округу №7, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання відшкодування шкоди в натурі, -
.06.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в особі Сухоліського старостинского округу №7, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання відшкодування шкоди в натурі (т.3 а.с. 125-141).
14.06.2022 року, тобто у встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденний строк, через систему «Електронний суд» представник позивача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.3 а.с.144-146).
При цьому просив приєднати до матеріалів справи наступні копії документів: копію договору про надання правової допомоги від 25.12.2020 року; копію акту про надання правової допомоги від 10.06.2022 року; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру на суму 11 000,00 грн. (т.3 а.с.150, 151, 152-153).
Посилаючись на приписи ст.ст.133, 134, 137, 141 ЦПК України представник просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати на професійну правову допомогу в сумі 11 000,00 грн.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
18.07.2022 року засобами електронного зв`язку на адресу суду представником відповідача адвокатом Тимошенко А.В.подано клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу. У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення просив відмовити (а.с.193-196).
19.07.2022 року в судове засідання сторони та їхні представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.187, 188, 189, 190, 191).
19.07.2022 року засобами електронного зв`язку, представник позивача направив до суду заяву про розгляд заяви за відсутності позивача та його представника. Вимоги, викладені в заяві підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити (а.с.198).
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, неприбуття у судове засідання 19.07.2022 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Розглядаючи дану заяву суд враховує також наступні приписи законодавства України.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача направив заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (т.3 а.с.144-146).
Відповідно до умов п.3 Договору від 25.12.2020 про надання правової клієнт доручає адвокатові, а адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу шляхом надання консультацій, підготовки позову, заяв, клопотань, участі в засіданнях Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі.
Умовами п.3 цього Договору передбачено обов`язок позивача оплатити послуги адвоката у розмірі 6000,00 грн. до укладення цього Договору, в разі коли розгляд справи в суді першої інстанції буде тривати більше 2-х місяців з дня відкриття провадження у справі, клієнт додатково оплачує послуги адвоката у розмірі 1000,00 грн. за кожне судове засідання.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У своєму клопотанні про зменшення судових витрат на правову допомогу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Тимошенко А.В.посилається на те що, позивачем не подано орієнтовного розрахунку судових витрат разом із позовною заявою. Також зазначає, що представником позивача не було зроблено відповідної заяви в судових засіданнях, а під час судових дебатів представник позивача був відсутній.
Проте, суд не повністю погоджується з такими доводами представника, оскільки у тексті позовної заяви позивачем було зазначено, що оплата вартості правової допомоги складатиме 6000,00 грн. (т.1 а.с. 14). А заява про те, що докази понесення позивачем судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України міститься у підписаному представником позивача документі «Письмові судові дебати» (т.3 а.с. 74).
При цьому, суд зазначає, що справа дійсно неодноразово знімалася з розгляду за клопотаннями представника позивача та у зв`язку з його неявкою, суд дійсно задовольняв його клопотання про витребування доказів та відкладав судові засідання у зв`язку з їх ненаданням відповідними організаціями. При цьому, хоча суд і виконував приписи п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними передбачених цим Кодексом прав, втім констатує, що позивач ще до подачі позову мав передбачити, що збирання доказів стане згодом утрудненим та міг звернутися до суду з заявою про забезпечення доказів за правилами ч.1 ст.116 ЦПК України.
Також суд ураховує, що у тексті позовної заяви позивачем було чітко вказано про вартість правової допомоги у розмірі 6000,00 грн. та не було зазначено про додаткову оплату послуг адвоката у розмірі 1000,00 грн. за кожне судове засідання після двох місяців розгляду справи у суді першої інстанції. Копію договору про надання правової допомоги, що містить таку умову, представник позивача надав суду лише після ухвалення рішення у справі, що ставить під сумнів факт укладення договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом у грудні 2020 року саме на таких умовах.
Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правову допомогу та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області витрати на правову допомогу у загальному розмірі 6000,00 грн., тобто по 2000,00 грн. з кожного відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 133,137, 142, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іллінського О.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок).
Стягнути з Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок).
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повне додаткове судове рішення складено 19.0 7.2022 року.
Суддя Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області В.П. Цукуров