П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Київ

Справа № 757/60541/21-ц

Провадження: № 22-ц/824/6047/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І.М., Нежури В.А.,

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року

та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року, ухвалені під головуванням судді Бусик О.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський» про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договорів купівлі-продажу вона є власником нежитлових приміщень, а саме: гаражів № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рахунку на сплату житлово-комунальних послуг, ОСББ «Олімпійський», що є управителем вказаного будинку, присвоїло індивідуально визначеному нежитловому приміщенню гараж № НОМЕР_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, індивідуальний особовий рахунок НОМЕР_4 . Невключення ОСББ «Олімпійський» до індивідуального особового рахунку площі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 порушує її, позивачки, права як власника нежитлового приміщення і співвласника спільного майна будинку та має наслідком невиконання нею обов`язків власника, ненадання житлово-комунальних послуг щодо даних приміщень зі сторони ОСББ «Олімпійський». Згідно з рахунком за житлово-комунальні послуги за вересень за особовим рахунком 8790 ОСББ «Олімпійський» вказує лише площу гаража №4 - 33.2 кв.м. Однак, з 22 червня 2021 року ОСББ «Олімпійський» зобов`язаний відображати в рахунках також площі гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 - 66,2 кв.м. На її заяву щодо відображення загальної площі цих гаражів ОСББ «Олімпійський» відповіді не надало.Вважала, що неправильне відображення відповідачем в особовому рахунку площі гаражів також порушує права інших співвласників багатоквартирного будинку та впливає на їх права та обов`язки при розподілі витрат та утримання спільного майна. На підставі наведеного, просила суд визнати протиправною бездіяльність в особі Голови правління Спиридонова Б.С. щодо не відображення в індивідуальному особовому рахунку № НОМЕР_4 площі нерухомих індивідуально визначених приміщень, гараж № НОМЕР_1 та гараж № НОМЕР_2 , тобто, загальної площі в розмірі 66,2 кв.м; зобов`язати ОСББ «Олімпійський» в особі Голови правління Спиридонова Б.С. протягом 10 робочих днів з дати набрання судовим рішенням законної сили вчинити дії щодо відображення з 22 червня 2021 року в особовому рахунку 8790, у розділі - обсяг, загальної площі в розмірі 66,2 кв.м, що відповідає загальній площі індивідуально визначених нежитлових приміщень.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року заяву ОСББ «Олімпійський» про розподіл судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Олімпійський» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн.

Не погодившись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала апеляційні скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що позовні вимоги нею заявлені з метою забезпечення реалізації її обов`язків щодо утримання майна, що їй належить, та утримання спільного майна багатоквартирного будинку. Правильність відображення площі нерухомого майна впливає на здійснення нею таких обов`язків. Окрім того, у результаті формування відповідачем рахунків на оплату без зазначення усієї площі нерухомості, у неї, позивачки, може в подальшому виникнути заборгованість. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга на додаткове рішення обґрунтована тим, що в акті не зазначено час, витрачений адвокатом на надання послуг, дії, які адвокатом були вчиненні, а також детального опису наданих послуг. Суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що платіжні доручення не мають відношення до надання правової допомоги у справі № 757/60541/21-ц. Так, згідно акту про надання правової допомоги від 28.01.2022 року з урахуванням наданих платіжних доручень підлягають сплаті у справі № 757/48822/21 (зустрічний позов), що взагалі не відноситься до справи № 757/60541/21-ц. Також вказала, що надані відповідачем копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди та акту не містять порядку обчислення адвокатського гонорару, що не дає можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Просила скасувати додаткове рішення у справі та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13, 24 та 29 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У письмових поясненнях адвокат Кобзаренко Ю.В. в інтересах ОСББ «Олімпійський» заперечував проти апеляційний скарги та зазначив, що згідно положень ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Співвласник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. І таке зобов`язання не залежить від нагадування ОСББ про таку оплату. Надання співвласнику рахунків, повідомлень, квитанцій тощо є лише формою нагадування про необхідність оплати таких внесків. Оплата цих внесків не залежить від факту отримання чи неотримання рахунків, повідомлень, квитанцій, тощо.При цьому, чинне законодавство не визначає такого поняття як особовий рахунок. Такий термін застосовується для зручності користування житлово-комунальними послугами. ОСББ не є суб`єктом господарювання і не є виконавцем комунальної послуги. Рахунок, що надається власникам за традиційною формою має назву рахунок на сплату житлово-комунальної послуги. Ніякої послуги ОСББ не надає, власники парко-місць сплачують лише внески на утримання будинку та прибудинкової території. Форма обліку внесків жодним чином не впливає на визначений законом обов`язок сплачувати такі внески. Окрім того, приміщення позивачки не мають ні водо-, ні тепло-, не енергопостачання. Позивачкою не наведено які саме норми права порушив голова правління ОСББ. Щодо додаткового рішення суду зазначив, що питання формулювання призначення платежу було предметом обговорення в суді першої інстанції, де представником ОСББ було зазначено, що невірне зазначення номера справи є технічно помилковою, пов`язаною з великою кількістю справ, при чому, всі ці справи мають однакові суми витрат на правничу допомогу. На підтвердження цього до пояснень долучено відповідну довідку. Окрім того, стягнення витрат не залежить від факту оплати, а стосується також витрат, які сторона очікує понести. Просив рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року залишити без змін, а також стягнути з позивачки на користь ОСББ витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи у розмірі 2 500 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційні скарги з підстав, викладених у них, та просила їх задовольнити.

Адвокат Кобзаренко Ю.В. в інтересах ОСББ «Олімпійський» заперечував проти апеляційних скарги, просив рішення суду першої інстанції та додаткове рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2021 року є власником нежитлового приміщення, а саме: гаража № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі договорів купівлі-продажу від 22 червня 2021 року - власником гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за цією ж адресою.

Площа гаража № НОМЕР_3 становить 33,2кв.м, гаража № НОМЕР_1 -16,3 кв.м, гаража № НОМЕР_2 - 16,7 кв.м.

Згідно з рахунком на сплату житлово-комунальних послуг за вересень 2021 року за утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , за площу в 33,3 кв.м ОСББ «Олімпійський» нарахувало ОСОБА_1 368,96 грн, всього до сплати 1475,85 грн.

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 направила до ОСББ «Олімпійський» заяву, в якій вимагала в ОСББ «Оліймпійський» вчинити дії щодо відображення з 22 червня 2021 року в особовому рахунку 8790, розділ - обсяг, загальної площі в розмірі 66,2 кв.м., що відповідає загальній площі індивідуально визначеного нежитлового приміщення, що знаходиться у її приватній власності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не довела, а суд не встановив, що внаслідок не відображення в рахунках за житлово-комунальні послуги, що надає ОСББ «Олімпійський», реальної площі нежитлових приміщень, що їй належать на праві приватної власності, відбулось порушення її прав як власника, а також порушення прав та законних інтересів інших співвласників будинку.

Задовольняючи заяву відповідача про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст.15 ЦК України встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі статтею 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявністьвідсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновленнязахисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

При цьому, ефективність позовних вимог позивача має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, позивачем у позовній заяві не наведено в чому саме полягає порушення її права як власника нерухомого майна, а також права інших співвласників багатоквартирного будинку.

У постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 Верховний Суд зазначив, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою не доведено, а судом не встановлено факту, що внаслідок не відображення ОСББ «Олімпійський» в рахунках за житлово-комунальні послуги реальної площі належних їй на праві власності нежитлових приміщень, відбулось порушення її прав як власника, а також порушення прав та законних інтересів інших співвласників будинку АДРЕСА_1 , або що такі дії ОСББ впливають на їх права та обов`язки при розподілі витрат та утримання спільного майна.

Слід відмітити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечила факт існування в неї заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг або пред`явлення до неї будь-яких вимог про стягнення такої заборгованості. При цьому, оспорюючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку позивачка посилалась на те, що належне їй нежитлове приміщення (гараж) було відключено від водо- та енергопостачання, проте, вказані підстави позову не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а відтак не можуть бути прийняті та розглянуті в суді апеляційної інстанції згідно ч. 6 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дій відповідачів щодо відображення в особовому рахунку загальної площі нерухомого майна, без вирішення питання про цивільно-правові наслідки вчинення таких дій.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16-ц (провадження № 61-909св17), оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Позивачка, оспорюючи правильність нарахування плати за житлово-комунальні послуги, не вимагає здійснення відповідного перерахунку плати, а тому обраний нею спосіб захисту у вигляді зобов`язання ОСББ «Олімпійський» відображати в особовому рахунку загальну площу належного їй нерухомого майна не є таким, що відновить її, ймовірно, порушене право.

Апеляційна скарга за своїм змістом є повторенням правової позиції, викладеної в позовній заяві, аргументи якої знайшли належну оцінку в рішенні суду першої інстанції. Доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено наявні у справі докази та дана їм належна правова оцінка, правильно встановлено обставини справи, в результаті чого ухвалено законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 а підлягає залишенню без задоволення.

Перевіряючи законність додаткового рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2022 року колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до частини 9 статті 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З матеріалів справи убачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, а саме 10 500 грн, з яких: 8000 грн - підготовка заяв по суті справи; 2 500 грн - участь у судових засіданнях.

На підтвердження понесення таких витрат відповідачем до відзиву долучено додаткову угоду № 5 від 24.11.2021 року до договору про надання правничої допомоги № 01/05/20 від 01.05.2020 року, згідно якої предметом надання правничої допомоги є представництво інтересів клієнта у справі № 757/60541/21-ц у Печерському районному суді м. Києва, у Київському апеляційному суді, у Касаційному цивільному суді Верховного Суду.

До заяви про розподіл судових витрат, яка подана відповідачем після ухвалення судового рішення по суті, долучено договір про надання правової (допомоги) № 01/05/2020 від 01.05.2020 року, укладений між ОСББ «Олімпійський» та АО «Ю.Д.К», додаткову угоду № 5 від 24.11.2021 року до договору про надання правничої допомоги № 01/05/20 від 01.05.2020 року, акт надання правової допомоги по договору № 01/05/2020 від 01.05.2020 року, а також платіжні доручення від 28.01.2022 року № 205611 на суму 2500 грн, та №205612 на суму 8000 грн.

З копій платіжних доручень убачається, що оплата у розмірі 2500 грн здійснюється згідно з договором про надання правничої допомоги № 01/05/2020 від 01.05.2020 року за надання правової допомоги у справі № 757/60541/21, а плата у розмірі 8000 грн за надання правової допомоги у справі № 757/48822/21-ц (зустрічний позов).

Перевіряючи вказані обставини, колегія суддів звертає увагу на те, що у платіжному дорученні № 205611, оплата здійснюється за договором № 01/05/2020 від 01.05.2020 року.

З акту про надання правової допомоги від 28 січня 2022 року, підписаного уповноваженими особами ОСББ «Олімпійський» та АО «Ю.Д.К», що гонорар адвоката складає 10 500 грн без ПДВ, взаємних претензій сторони не мають.

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт оплати послуг ОСББ «Олімпійський» щодо надання правової допомоги за договором № 01/05/20 від 01.05.2020 року, а невірно зазначені номери справ у платіжних дорученнях є нічим іншим, як опискою.

Вказане підтверджується і письмовими поясненнями голови правління ОСББ «Олімпійський» Спиридонова Б. від 08.06.2022 року, а тому посилання ОСОБА_1 щодо недоведеності факту понесення відповідачем таких витрат не приймаються колегією суддів до уваги.

При цьому, слід відмітити, що позивачка у відповіді на відзив на позовну заяву не заперечувала (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавала.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Згідно позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, на яку обґрунтовано послався суд першої інстанції, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з позивачки на користь ОСББ «Олімпійський» 10 500 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, а відтак додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року також підлягає залишенню без змін.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, заявлених ОСББ «Олімпійський» до стягнення у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2500 грн колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заявлені відповідачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, що долучені до письмових пояснень адвокат Кобзаренка Ю.В. в інтересах ОСББ «Олімпійський», зокрема, платіжним дорученням № 205955 від 05.07.2022 року на суму 2500 грн (призначення платежу: підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі № 757/60541/21-ц), рахунком №3/60541 від 04.07.2022 року, а також актом надання правової допомоги по договору № 01/05/2020 від 01.05.2020 року та додатковій угоді № 5 від 24.11.2021 року до договору про надання правничої допомоги № 01/05/20 від 01.05.2020 року.

Згідно п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки витрати ОСББ «Олімпійський» на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підтверджені належними доказами, вказані докази були надані суду у строк, визначений процесуальним законом, заперечень щодо неспівмірності витрат на правову допомогу позивачкою не висловлено, колегія суддів вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСББ «Олімпійський».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дідова, 2-Б) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.М. Вербова

В.А. Нежура