КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/1234/22-ц Головуючий у 1 інстанції: Волкова С.Я.
Провадження № 22-ц/824/6027/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Мельника Я.С., Верланова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Шипова Кирила Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року про передачу на розгляд іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики від 15 вересня 2021 року в розмірі 40 000,00 грн., інфляційне збільшення, штрафні санкції, три проценти річних, штраф в розмірі 5663,56 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд Володарсько-Волинському районному суду Житомирської області за територіальною підсудністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду м.Києва. Посилається на те, що договором позики від 15 вересня 2021 року сторонами визначено місце виконання позичальником зобов`язання щодо повернення позики за місцем реєстрації позикодавця. Відповідно, на позов ОСОБА_1 поширюється правило альтернативної підсудності, визначеної ч. 8 ст. 28 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд Володарсько-Волинському районному суду Житомирської області, виходячи із положень ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в с. Небіж Хорошівського району Житомирської області, а тому, виходячи із визначених ч. 2 ст. 27 ЦПК України загальних правил підсудності, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає передачі на розгляд Володарсько-Волинському районному суду Житомирської області.

Колегія суддів вважає, що така ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, ч. 8 ст. 28 ЦПК України визначено правило альтернативної підсудності, згідно з якого позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень зазначеної норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці, або у договорі зазначене місце виконання. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 127/30671/18.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 15 вересня 2021 року.

Відповідно до положень ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання.

Пунктом 2 наявного у матеріалах справи договору позики між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 15 вересня 2021 року визначено, що сторони за цим договором домовилися, що виконання зобов`язання за договором має бути здійснено за місцем реєстрації позикодавця ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відтак, на позов ОСОБА_1 поширюються визначені ч. 8 ст. 28 ЦПК України правила альтернативної підсудності.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом м. Києва відноситься до Печерського району м. Києва. Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для передачі справи за позовом ОСОБА_1 на розгляд Володарсько-Волинському районному суду Житомирської області, посилаючись на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України за місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шипова Кирила Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Мельник Я.С.

Верланов С.М.