Справа № 439/1648/19 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/3829/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м.Львів

Справа № 439/1648/19

Провадження № 22ц/811/3829/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області ухвалене у м.Броди 28 листопада 2019 року у складі судді Бородійчук О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до Батьківської сільської ради Бродівського району Львівської області про продовження строку на прийняття спадщини,-

встановив:

6 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що її матері ОСОБА_3 на праві особистої власності належала земельна ділянка в розмірі 1,7833 га на території Батьківської сільської ради Бродівськооо району відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЛВ №088753 від 4 жовтня 2004 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Заповіту мати не складала, а батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що в 2017 році вона звернулася у Бродівську нотаріальну контору за оформленням спадщини після смерті матері, однак оформити таку не могла, так як пропустила шестимісячний строк для звернення за спадщиною. 3 серпня 2017 року Бродівський районний суд виніс рішення, яким продовжив їй строк на три місяці. З даним рішенням вона звернулася у Західну Агровиробничу компанію «Прогрес», з якою укладають договори оренди землі, де їй повідомили, що не потрібно більше нікуди ходити, вони все зроблять самі. Однак працівники, які укладали договори оренди землі змінилися, тому їй повернули документи та рішення і сказали звернутися до нотаріуса. Нотаріус відмовила в оформленні спадщини через пропуск строку. Тому вона знову змушена звернутися до суду для продовження строку на прийняття спадщини після смерті матері.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропущений ОСОБА_2 з поважних причин. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк два місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не врахував, що визнання відповідачем позову порушує права внуків спадкодавця. Звертає увагу, що з врахуванням приписів ч.1 ст. 1261, ч.1 ст. 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 право на прийняття спадщини мали: її дочка ОСОБА_4 на частку у розмірі 1/2 спадкового майна та її внуки ОСОБА_5 і ОСОБА_1 на 1/2 частку спадщини, яка належала б за законом їх батьку ОСОБА_6 , якби він був живим на час відкриття спадщини. Зазначає, що після смерті спадкодавця прийняли спадщину внаслідок постійного проживання разом з останньою внук ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 . Просить рішення скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Належним чином повідомлені сторони про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки сторін в судове засідання та ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується згідно свідоцтвами про смерть Серії НОМЕР_1 від 28 листопада 2005 року та Серії НОМЕР_2 від 12 серпня 2015 року відповідно.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10 . Серії НОМЕР_3 від 12 червня 1974 року (після укладення шлюбу - ОСОБА_11 ), що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 від 10 серпня 1985 року, актовий запис № 141.

Спадкодавцеві ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 1,7833 га, яка знаходиться на території Батьківської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Серії ЛВ № 088753, виданим 4 жовтня 2004 року.

Позивач звернулася в нотаріальну контору для оформленням спадщини. Їй відмовлено в оформленні спадщини за пропуском шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що причиною пропуску строку стало те, що вона вважала, що спадщину оформила невістка матері.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2017 року ОСОБА_2 продовжено строк для прийняття спадщини на три місяці. Після цього в нотаріальну контору вона не зверталася.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 та визнав поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до рішення Верховного Суду від 6 червня 2018 року (справа № 592/9058/17-ц ) правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови).

Встановлено, що рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2017 року ОСОБА_2 продовжено строк для прийняття спадщини на три місяці. Однак, позивач не скористалася своїм правом, наданим цим рішенням і повторно звернулася із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 цього Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (частина п`ята статті 1273 ЦК України).

Встановлено, що дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_3 є позивач та їх син ОСОБА_6 , 1957 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7 , 1987 року народження, та ОСОБА_12 , 1988 року народження, які відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України є спадкоємцями ОСОБА_3 за правом представлення.

Згідно довідки Батьківської сільської ради Бродівського району Львівської області станом на 5 квітня 2007 року із ОСОБА_6 проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 .

Довідкою цієї сільської ради від 3 жовтня 2017 року стверджується, що на день смерті ОСОБА_9 з ним проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 .

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Статтею 51 цього Кодексу визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у правах про спадкування» та п.п. 3, 4 № 4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи продовження строку на прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За їх відсутності - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Згідно постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_3 , крім позивача, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які до розгляду справи не залучені.

Відповідачами у цій справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину.

З урахуванням того, що спадкоємцями ОСОБА_3 крім позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , належить зробити висновок, що належним відповідачем у справі повинні були би бути спадкоємці.

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, - суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог, а тим більше задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та винести рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд не може вирішувати питання про задоволення позову.

З урахуванням встановленого та неможливості залучення спадкоємців як учасників справи на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції, істотність процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові; виходячи з того, що суд у силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначати суб`єктний склад учасників справи. Встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачів, суд відмовляє у позові з цих підстав.

Оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має за ним відповідати, що є обов`язковою підставою для відмови у його задоволенні, апеляційний суд не дає оцінку решті доводів апеляційної скарги, тому що вони можуть бути дослідженні та оцінені лише за умови правильного визначення кола осіб, які беруть участь у справі, їх процесуального статусу, що узгоджується із встановленим статтею 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий суд, яке включає, зокрема право на доступ до суду (щодо прав і обов`язків цивільного характеру) і передбачає надання особі відповідних процесуальних гарантій здійснення її прав у суді першої інстанції (Menshakova v. Ukraine, заява № 377/02 від 8 квітня 2010 року).

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про відмову в позові з підстави пред`явлення його до неналежного відповідача, що узгоджується з правовим висновком, наведеним Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року (справа № 463/4616/18).

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові ОСОБА_15 до Батьківської сільської ради Бродівського району Львівської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк