БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1730/22, cправа № 361/9854/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» липня 2022 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Гафінчук Т.В.,

учасники справи:

позивач акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н в о в и в:

У листопаді 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 05 липня 2012 року у розмірі 53 193 грн. 11 коп. станом на 19 жовтня 2021 року, а також судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначалося про те, що 05 липня 2012 року ОСОБА_1 підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору про надання батьківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Щодо встановлення і зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг на підставі яких, відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав, тому станом на

19 жовтня 2021 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 53 193 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 980 грн. 36 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10 212 грн. 75 коп. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позову заяву.

28 січня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання позивач АК КБ «ПриватБанк» представника не направив. До суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю. надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що у 2015 році він зменшив кредитний ліміт до 0 грн. 00 коп., у 2019 році банк самостійно за власною ініціативою збільшив кредитний ліміт спочатку до 38 000 грн., після до 42 000 грн. 00 коп. Контролювати ситуацію щодо збільшення ліміту він не міг, звернення до позивача з цих підстав ігнорувалися, фактично банківські послуги нав`язувалися. Списання коштів на придбання товарів здійснювалося без його відома, при цьому він фактично карткою не користувався. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

05 липня 2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту «Універсальна».

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк», відповідач станом на 19 жовтня 2021 року має заборгованість за договором б/н від

05 липня 2012 року у розмірі 53 193 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 980 грн. 36 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10 212 грн. 375коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 липня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Крім того, банком також надано виписку по картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк» за період з 05 липня 2012 року по 21 жовтня 2021 року (а.с.59-101), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.16), довідку про видані кредитні картки із зазначенням строку їх дії (а.с.18), а також паспорт споживчого кредиту (а.с.20-22).

Згідно з наданою копією паспорту споживчого кредиту умови кредитування позивача наступні: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; пільговий період 55 днів, строк дії договору - 12 місяців з пролонгацією, строк кредитування 12 місяців, спосіб та строк надання кредиту безготівковий, процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 36 %, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка, яка використовується при невиконанні зобов`язань 72,00 %.

Відповідач з викладеними у паспорті споживчого кредиту умовами погодився без

будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви та у паспорті споживчого кредиту ним проставлено свій особистий підпис.

Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання анкети - заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між нею і банком договору.

Згідно з наданою позивачем довідкою, відповідачу надано чотири картки, термін дії останньої до 04/24.

Відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання ним від банку кредитних карток, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав. Заперечення щодо позову наведені останнім доводів позивача не спростовують.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування розміру заборгованості та не заявлено клопотання щодо проведення судової економічної експертизи. Доводи відповідача, наведені у відзиві та судовому засіданні щодо нарахування заборгованості

будь-якими доказами не мотивовані. Разом з тим, з виписки за договором за період з 05 липня

2012 року по 21 жовтня 2021 року вбачається, що відповідачем регулярно здійснювалися операції по картках, так зокрема (крайні рази використання картки) у квітні 2021 року у різних торгівельних мережах відповідач розраховувався карткою за продукти на суми 660 грн. 40 коп. 78 грн. 97 коп., 163 грн. 50 коп., 380 грн. 17 коп., 589 грн. 70 коп., 42 грн. 50 коп., здійснено оплату та телекомунікаційні послуги та інше.

Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором від 05 липня 2012 року станом на 19 жовтня 2021 року у розмірі

53 193 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 980 грн. 36 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10 212 грн. 75 коп.

Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 05 липня 2012 року б/н у розмірі 53 193 (п`ятдесят три тисячі сто дев`яносто три) грн. 11 коп., а також судовий збір у розмірі

2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Сторони справи:

позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570);

відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин