РІШЕННЯ ДОДАТКОВЕ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8172/19

Провадження №: 2/755/2127/21

"13" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого: судді В.П.Гончарука

за участю секретаря Гриценко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, зобов`язати внести зміни до запису в трудову книжку, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпровським районним судом м.Києва 1 квітня 2021 р. ухвалено рішення по справі №755/8172/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, зобов`язати внести зміни до запису в трудову книжку, стягнення моральної шкоди.

Рішення судом було ухвалено в рамках заявлених позовних вимог позивачем, а саме :

розірвати безстроковий трудовий договір №02/01/14, укладений 2 січня 2004 р. між ТОВ «Дельта Плюс Україна» та ОСОБА_2 ;

зобов`язати ТОВ «Дельта Плюс Україна» внести зміни до запису в трудову книжку ОСОБА_2 про звільнення у відповідності до вимог ч.3 ст. 38 КЗпП України;

стягнути з ТОВ «Дельта Плюс Україна» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 тис. грн.;

Стягнути з відповідача ТОВ «Дельта Плюс Україна» на користь позивача, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 березня 2019 року до дня видачі трудової книжки.;

Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., яка була спричинена в наслідок не видачі позивачу трудової книжки, а також витрат на придбання ліків, вирішити питання щодо розподілу судових витрат .

За результатами розгляду справи судом було ухвалено рішення щодо відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.

Вказане рішення було оскаржено до апеляційної інстанції.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 р. вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, зобов`язати внести зміни до запису в трудову книжку, стягнення моральної шкоди була скерована до Дніпровського районного суду м.Києва, так- як при постановлені рішення від 1 квітня 2021 р. судом не було прийнято процесуальне рішення по вимогах позивача ОСОБА_1 що були зазначені в заяві від 13 вересня 2019 р. ( надійшла заява до суд 17 вересня 2019 р.), а саме:

Визнати наказ №7/1 від 29.03.3019 р. про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади не дійсним та таким, що суперечить чинному законодавству;

Визнати формулювання причин звільнення ОСОБА_3 вказаних у наказі №7/1 від 29.03.3019 р. та запису №34 у трудовій книжці, такими, що не відповідає чинному законодавству ;

Визнати наказ №27 від 24 травня 2019 р. не дійсним та таким, що суперечить чинному законодавству;

Стягнути з ТОВ «Дельта Плюс Україна» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 3-х місячного посадового окладу ( ст. 44 КЗпП України);

Стягнути з ТОВ «Дельта Плюс Україна» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 10 днів ненаданої, протягом 5 років, відпустки за роботу з особливим характером праці( робота за комп`ютером) в сумі 2080 грн. 61 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

В судове засідання представником позивача було подано заяву про слухання справи в її відсутність, представник відповідача в зал судового засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи в суді сповіщалася належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги, що були зазначені в заяві, зареєстрованій 17 вересня 2019 р. про доповнення підстав позову , а фактично (збільшення позовних вимог) не були підтримані позивачем та його представником в судовому засіданні, та доказів в обґрунтування вказаних позовних вимог до суду також надано не було.

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також частиною 4 ст.12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З в рахуванням викладеного, а також те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог, що зазначені в заяві, зареєстрованій 17 вересня 2019 р., суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна», що зазначені в заяві, зареєстрованій 17 вересня 2019 р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 13 липня 2022 р.

Суддя