Провадження №2/523/443/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 852 900 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 14.05.2019 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 972 500 гривень, про що було підписано договір позики. Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу прийняв грошові кошти та зобов`язався повернути їх в строк до 14.05.2022 року. Однак, відповідач грошові кошти не повернув. Дані обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2020 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання на 02.02.2021 року на 11годин.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 19.04.2021 року на 11год. 45хв.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника ОСОБА_3 надійшло письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи (арк.сп.34), в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, та просила суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, в якому зазначено, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 1 972 500 гривень від позивача ОСОБА_1 (арк.сп.10).

Відповідач ОСОБА_2 зобов`язувався повернути позивачу ОСОБА_1 надані грошові кошти у строк до 14.05.2022 року.

Однак, відповідачем зобов`язання, яке виникло перед позивачем, так і не виконано.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України вказує, що Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, «цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини».

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов`язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від зобов`язання одностороння зміна його умов, при цьому зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1-2. ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайно виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 з позовом про стягнення суми боргу за договором позики від 14.05.2019 року у розмірі 852 900 гривень.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 852 900 гривень підлягають задоволенню.

Згідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 8 529 гривень на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 79, 81, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,533,625,1046,1047 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 14.05.2019 року у розмірі 852 900 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 8 529 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2022 року.

Суддя Аліна С.С.