Справа № 199/7699/21
(2/199/491/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

21.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.03.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит №DNC0GІ Умови договору про іпотечний кредит, зокрема п.1.1 договору, передбачали отримання 291600,00 гривень кредиту. Відсотки за користування Кредитом було визначено в розмірі 15% річних.

Для забезпечення виконання кредитного договору 28.03.2008 року було укладено договір іпотеки №DNC0GІ, яким було передано в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2021 року позивачу стало відомо, що 18.06.2021 року за заявою АТ КБ «ПриватБанк» приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис за №771, щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки № DNC0GІ від 28.03.2008 року, для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 5 076 573,28 грн.

Втім, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2014 було визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2008 до договору про іпотечний кредит №DNC0GI; визнано протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про валютні ризики та методики визначення валютного курсу при укладенні додаткової угоди від 01.08.2008; визнано протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо надання ОСОБА_1 недостовірної інформації про відсутність можливості рефінансувати іпотечний кредит за договором №DNC0GI з боку державної іпотечної установи. Рішення суду набрало законної сили 03.07.2014.

Враховуючи наявність рішення суду про визнання протиправними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» при виконанні договору про іпотечний кредит №DNC0GI, відмову врахувати кредитором рішення суду, безрезультатність намагань кредитора стягнути заборгованість за договором про іпотечний кредит №DNC0GI.

Крім цього, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7953, вчинений 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованості за кредитним договором №DNC0GI від 28 березня 2008 року в сумі 2 953 000,00 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту - 276261,91 грн., заборгованості за відсотками - 914164,74 грн., пені 1759573,35 грн., а також з витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн. Вказане рішення набрало чинності 22.02.2021 року.

Позивач вважає, що надані кредитором документи із заборгованості не є безспірними, виконавчий напис зроблений без урахування обставин незаконних дій з боку відповідача, а також більше ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги, що є порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №771, вчинений 18.06.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки №DNC0GІ від 28.03.2008 року, для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5 076 573,28 грн..

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надала до суду відзив на позов, у якому проти задоволення позову заперечувала.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності.

Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит №DNC0GІ Умови договору про іпотечний кредит, зокрема п.1.1 договору, передбачали отримання 291600,00 гривень кредиту. Відсотки за користування Кредитом було визначено в розмірі 15% річних.

У забезпечення виконання кредитного договору 28.03.2008 року укладено договір іпотеки №DNC0GІ, яким було передано в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2012 році Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

ОСОБА_1 , не погодившись із позовом, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання іпотечного договору припиненим.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2014 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання іпотечного договору припиненим, - залишено без розгляду, у зв`язку повторною неявкою в судове засідання позивачів (а.с.15).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2014 було визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2008 до договору про іпотечний кредит №DNC0GI; визнано протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про валютні ризики та методики визначення валютного курсу при укладенні додаткової угоди від 01.08.2008; визнано протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо надання ОСОБА_1 недостовірної інформації про відсутність можливості рефінансувати іпотечний кредит за договором №DNC0GI з боку державної іпотечної установи. Рішення суду набрало законної сили 03.07.2014 (а.с.17).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2014 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано (а.с.20).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року та рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2014 року в незміненій частині залишено без змін (а.с.22-23).

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 14.08.2017 року вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №7953, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNC0GI від 28 березня 2008 року в сумі 2953000,00 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту - 276261,91 грн., заборгованості за відсотками - 914164,74 грн., пені - 1759573,35 грн., а також з витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7953, вчинений 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованості за кредитним договором №DNC0GI від 28 березня 2008 року в сумі 2 953 000,00 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту - 276261,91 грн., заборгованості за відсотками - 914164,74 грн., пені 1759573,35 грн., а також з витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн. Вказане рішення набрало чинності 22.02.2021 року(а.с.24-27).

Вказаним рішенням встановлено, що нарахована відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до розрахунку, наданого приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., заборгованість за кредитним договором від 28 березня 2008 року в сумі 2 950 000,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми, враховуючи, що рішеннями судів не встановлено звернення стягнення на предмет іпотеки відносно ОСОБА_1 , утім, останнім було визнано недійсною додаткову угоду від 01 серпня 2008 року та визнано протиправними дії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заборгованість за кредитним договором не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, з пропуском трирічного строку з дня виникнення у ПАТ КБ «Приватбанк» права вимоги, що суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на підставі п.19 ч.1 ст.34, ст.ст., 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, 18.04.2021 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №771, відповідно до якого запропоновано: звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №DNC0GI, посвідченого 28.03.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. за реєстровим №1200, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 276251,91 гривень; заборгованість за відсотками - 1151660,68 гривень; пеня 3645160,69 гривень, що всього становить 5073073,61 гривень .

Строк, за який провадиться стягнення, - двадцять років дев`ять місяців двадцять дев`ять днів, а саме з 28.03.2008 року по 26.01.2021 року (а.с.31).

Постановою держаного виконавця Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лісової А.М. 16.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66490738, на підставі виконавчого напису №771, виданого 18.06.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М..

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.630 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що врегульовано положеннями ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Як встановлено судом, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2014 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання іпотечного договору припиненим - залишено без розгляду, у зв`язку повторною неявкою в судове засідання позивачів (а.с.15).

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 14.08.2017 року вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №7953, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNC0GI від 28 березня 2008 року в сумі 2953000,00 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту - 276261,91 грн., заборгованості за відсотками - 914164,74 грн., пені - 1759573,35 грн., а також з витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7953, вчинений 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №DNC0GI від 28 березня 2008 року в сумі 2 953 000,00 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту - 276261,91 грн., заборгованості за відсотками - 914164,74 грн., пені 1759573,35 грн., а також з витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн. Вказане рішення набрало чинності 22.02.2021 року (а.с.24-27).

У той же час, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на підставі п.19 ч.1 ст.34, ст.ст., 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, 18.04.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №771, відповідно до якого запропоновано: звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №DNC0GI, посвідченого 28.03.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. за реєстровим №1200, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 276251,91 гривень; заборгованість за відсотками - 1151660,68 гривень; пеня 3645160,69 гривень, що всього становить 5073073,61 гривень .

Строк, за який провадиться стягнення, - двадцять років дев`ять місяців двадцять дев`ять днів, а саме з 28.03.2008 року по 26.01.2021 року (а.с.31).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження N 14/10цс18), від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. А отже з викладеного вбачається наявність спору щодо заборгованості, що не спростовано відповідачем по справі.

Відповідно до правового висновку, що наведений у п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки було запропоновано звернути з метою погашення заборгованості за кредитним договором на підставі Договору іпотеки №DNC0GI від 28.03.2008 року, та включає в себе заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, розрахованими за період з 28.03.2008 року по 26.01.2021 року, тобто поза межами як трирічного строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками (ст. 257 ЦК України) і спеціального строку позовної давності в один рік щодо стягнення пені (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

За вказаних обставин та узагальнюючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором №DNC0GI від 28.03.2008 року, в рахунок погашення якої запропоновано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернути стягнення на іпотечне майно за оспорюваним виконавчим написом, не є безспірною, а виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог і визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 18.06.2021 року, за реєстровим №771.

Щодо вирішення вимоги до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, як відповідача, суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню з тих підстав, що нотаріус не є належним відповідачем у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".

Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Вищевикладені висновки й міркування відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 15.04.2020 по справі №474/106/18 (провадження №61-13847св19).

Таким чином, позовні вимоги позивача до нотаріуса, як відповідача, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Оскільки, відповідно до п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1488,60 грн.,

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 128, 131, 141, 247, 263, 265, 273, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 18.06.2021 року за №771, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки №DNC0GІ від 28.03.2008 року.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, на користь Держави 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривні 60 копійок витрат по сплаті судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д,

Відповідач: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: м.Дніпро, вул.Центральна, буд.6/9.

Третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 42.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя