ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.07.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи 522/3096/21

Апеляційне провадження №22-ц/813/4762/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строків на надання письмових доказів та приєднання їх до матеріалів справи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приморського районного відділу в м.Одесі ГУ Державної міграційної служби України про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про визнання поважними причини пропуску строків на надання письмових доказів та приєднання їх до матеріалів справи. Зокрема, просила суд приєднати до матеріалів справи:

-акт про фактичне проживання особи від 08 жовтня 2021 року, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2011 року по 07 жовтня 2021 року (а.с.123);

-копію звернення до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 11 жовтня 2021 року;

-копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2016 року, за яким ОСОБА_1 отримала 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.118);

-інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 жовтня 2016 року, з якої вбачається, що право власності на 2/3 зазначеної квартири зареєстровано в Державному реєстрі 03 жовтня 2016 року (а.с.120-121);

-копію свідоцтва про право власності від 29 жовтня 2003 року, за яким власниками вказаної квартири є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (а.с.122,119).

Клопотання обґрунтовано тим, що зазначені документи позивач не мала змоги надати до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї, оскільки вони не існували під час розгляду справи, та мають значення для об`єктивного розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 зазначено про надання суду її звернення з додатками до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 11 жовтня 2021 року щодо фактичного проживання відповідача тривалий час на території с.Дачне Одеської області, однак до апеляційної скарги вказане звернення фактично не додано, що підтверджено актом №125 від 20 жовтня 2021 року на а.с.129. Замість звернення додано до апеляційної скарги опис вкладення у цінний лист на адресу Дачненської сільської ради (а.с.117).

05 липня 2022 року сторони, будучі належним чином сповіщені про слухання справи, не прийняли участь у судовому засіданні. Апелянт надала суду заяву розгляд справи без її участі (а.с.145).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Частинами 1-3 ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Верховний Суд у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц (провадження № 61-2393св21) зазначив, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст.367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Як вбачається з матеріалів справи, акт про фактичне проживання особи від 08 жовтня 2021 року та звернення до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області від 11 жовтня 2021 року (копія якого не надана суду апеляційної інстанції) та опис вкладення від 18 жовтня 2021 року не існували на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, що виключає можливість прийняття їх до уваги судом апеляційної інстанції.

Неіснування вказаних доказів на час розгляду справи судом першої інстанції не є поважною причиною пропуску строку на надання доказів, з огляду на обов`язок позивача подавати докази разом з поданням позовної заяви, перебачений ч.2 ст.83 ЦПК України.

Щодо приєднання до матеріалів справи копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2016 року; інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 жовтня 2016 року; свідоцтва про право власності від 29 жовтня 2003 року суду апеляційної інстанції не надано доказів неможливості своєчасного їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача. Враховуючи обов`язок позивача подавати докази разом з поданням позовної заяви, перебачений ч.2 ст.83 ЦПК України, з огляду на положення ч.3 ст.367 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про неможливість прийняття наданих суду апеляційної інстанції доказів.

Позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку на надання доказів, які просить долучити до матеріалів справи. З матеріалів справи вбачається, що про неможливість подання доказів у встановлений законом строк позивач письмово не повідомляв суд першої інстанції в порядку, встановленому ч.4 ст.83 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.260, 261, ч.ч. 2,3 ст.381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строків на надання письмових доказів та приєднання їх до матеріалів справи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: