Справа №536/145/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 - про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2022 року, ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову, яку обґрунтував зокрема тим, що ним подано позов до ОСОБА_2 - про стягнення коштів за договором позики.

Предметом спору по даній справі є договір позики, в розмірі: 18300 (вісімнадцять тисяч триста) доларів США, 3700 (три тисячі сімсот) доларів США та 500000 (П`ятсот тисяч) грн., які відповідач отримав від нього, надавши позивачу власноручно складені та підписані письмові розписки.

Згідно вказаних договорів позики, Відповідач зобов`язувався повернути борг до 20 грудня 2021 року. Однак, взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 не дотримався і станом на 20 грудня 2021 року борг не повернув. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертає.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06 грудня 2021 р. про реєстрацію права власності ОСОБА_2 , на праві власності належить: - земельна ділянка, площею 0.2096 га., кадастровий номер: :01:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка; - земельна ділянка, площею 4,2603 га, кадастровий номер: :02:000:0150, цільове призначення: для веденя товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Полтавська область, Кременецький район, с/рада Максимівська.

Обставини, викладені в тексті позовної заяви, свідчать про те, що між ним та відповідачем існує спір, зокрема, щодо стягнення боргу в сумі 22000 (двадцять дві тисячі) доларів США та 500000 (п`ятсот тисяч) грн., тому вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати, а саме накладення арешту на належні відповідачу вказані земельні ділянки, є співмірним з позовними вимогами, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме:

- земельну ділянку, площею 0.2096 га., кадастровий номер: :01:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка;

- земельну ділянку, площею 4.2603 га., кадастровий номер: :02:000:0150, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с/рада Максимівська.

Суд, дослідивши відповідні матеріали справи дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, як би стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також, в постанові від 25.09.2019 року, колегія суддів Верховного суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказала, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 - про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.

Заборонити відчуження майна належного на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- земельну ділянку, площею 0.2096 га., кадастровий номер: :01:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка;

- земельну ділянку, площею 4.2603 га., кадастровий номер: :02:000:0150, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с/рада Максимівська.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу «Центр надання адміністративних послуг» (39701, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Київська, 104), всім іншим учасникам справи - для інформування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський