У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

Справа №348/1165/22

Провадження № 2-з/348/16/22

20 липня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август ЛТД» про розірвання договору поставки та купівлі автомобіля та стягнення грошових коштів, -

встановив:

19.07.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август ЛТД» про розірвання договору поставки та купівлі автомобіля та стягнення грошових коштів, в якій він просить розірвати договір № 12/051/1 від 12.05.2022 року про поставку та купівлю товару у вигляді легкового автомобіля Scoda Octavia, 1,6 дизель, 2011 рік, АКПП, пробіг 235000 км, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Август ЛТД» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Август ЛТД» на користь позивача 21000 грн.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить застосувати вид забезпечення позову у вигляді арешту на майно та грошові кошти, в межах 21000 грн., що знаходяться на банківських рахунках та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Август ЛТД», юридична адреса: м. Рені, вул. Дунайська, № 188, Одеської області, 68802, , р/р НОМЕР_1 в АТ «Кредобанк», ІПН 43.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання судового рішення, оскільки в воєнний час економіка країни та підприємницька діяльність товариства перебуває в тяжкому стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за №9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Суд звертає увагу на те, що заявником до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу на підтвердження викладених в ній обставин. Зокрема, заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження побоювання позивача про неможливість чи утруднену можливість виконання рішення, у разі ухвалення такого на користь позивача, жодних доказів про бажання чи намір відповідача відчужити належне йому майнота про те, що підприємницька діяльність товариства перебуває в тяжкому стані. Також позивачем не конкретизовано, на яке саме майно та банківські рахунки відповідача слід накласти арешт з метою забезпечення позову.

Варто зауважити, що рішення суду не може бути двозначними або містити неясності.

Отже, суд не може дійти висновку про наявність підстав, які б свідчили що невжиття таких заходів забезпечення позову як арешт, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А.Бурдун