Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 Справа №607/23988/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діють ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , до Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа - Орган самоорганізації населення будинковий комітет «НАДІЯ-1», про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/4 її частини за кожним. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 09.10.2002 ВАТ «Текстерно» видало ОСОБА_1 та членам його сім`ї ордер на зайняття жилого приміщення кімнати 1а в будинку АДРЕСА_2 площею 41,2 кв. м. У даному житлі сім`я зареєстрована та фактично проживає з червня 2003 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї народилась донька ОСОБА_5 , яка проживає за вказаною адресою з часу народження та зареєстрована з 18.08.2010. Вказаний гуртожиток належав ВАТ «Текстерно». Листом від 19.03.2007 ВАТ «Текстерно» звернулося до Управління, містобудування та архітектури м. Тернополя та повідомило про те, що не заперечує проти проведення добудов до кімнат, які знаходяться на першому поверсі, зокрема, гуртожитку по АДРЕСА_2 . У червні 2007 року ОСОБА_1 отримав погодження на добудову до кімнати АДРЕСА_1 . Рішенням Тернопільської міської ради від 21.08.2008 погоджено прийняття в комунальну власність міста, зокрема, гуртожитку по АДРЕСА_2 . Рішенням Тернопільської міської ради від 05.10.2010 дозволено приватизацію жилих приміщень у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Тернополя, зокрема, в гуртожитку по АДРЕСА_2 . Позивачі звернулися до Тернопільської міської ради із заявою про вирішення питання отримання у власність займаного нами житла в гуртожитку за адресою та подали пакет всіх необхідних документів. Однак, листом виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.12.2021 їм відмовлено в отриманні у власність вказаного житла у гуртожитку, в зв`язку з добудовою додаткових приміщень, у зв`язку з чим позивачі просять визнати за ними право власності на вищевказану квартиру.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явились, однак від представника позивачів до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, щодо задоволення позову не заперечує. Зазначає, що позивачі дійсно проживають у згаданій квартирі, мешканці будинку не заперечують щодо визнання за позивачами права власності на квартиру.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

09.10.2002 ВАТ «Текстерно» видало ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ордер на зайняття житлової площі кімнати 1а в будинку АДРЕСА_2 площею 41,2 кв.м.

У даному житлі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 01.11.2002 по теперішній час (довідка Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 21.12.2019); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 01.06.2003 по теперішній час (довідка Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 06.09.2019); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 01.11.2002 по теперішній час (копія паспорта громадянина України); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 14.08.2010 по теперішній час (довідка Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 18.06.2019).

Судом встановлено, що вказаний гуртожиток належав ВАТ «Текстерно».

В подальшому, листом від 19.03.2007 року №1/244 ВАТ ТО «Текстерно» звернулося до Управління, містобудування та архітектури м. Тернополя та повідомило про те, що не заперечує проти проведення добудов до кімнат, які знаходяться на першому поверсі, зокрема, за адресою АДРЕСА_2 .

Протягом 2008 року проведена добудова до кімнати АДРЕСА_1 (згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 05.11.2021).

Рішенням Тернопільської міської ради №5/20/8 від 21.08.2008 погоджено прийняття в комунальну власність міста гуртожитків, зокрема, за адресою АДРЕСА_2 .

На виконання вказаного рішення виконавчий комітет Тернопільської міської ради 12.09.2008 прийняв рішення №1766, яким оформив право власності на об`єкти житлового фонду за Тернопільською міською радою, зокрема, на гуртожиток за адресою АДРЕСА_2 .

05.10.2010 Тернопільська міська рада рішенням №5/39/5 дозволила приватизацію жилих приміщень у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Тернополя, зокрема, в гуртожитку по АДРЕСА_2 .

23.10.2021 позивачі звернулися до Тернопільської міської ради із заявою про передачу у власність займаного ними житла в гуртожитку по АДРЕСА_2 та подали необхідні документи.

Згідно довідки від 11.10.2021 за №65 ТВБВ №10019/013 ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що позивачі включені в списки для приватизації житла за адресою АДРЕСА_3 . Житлові чеки не використані.

Згідно довідок №2592, 2593, 2594, 2595 від 13.10.2021, виданих ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що станом на 29.12.2012 позивачі, згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі, не мають зареєстрованого права власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі.

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.12.2021 №292375123, 292382464, 292376903, 292381240 за позивачами відсутні зареєстровані права на нерухоме майно в Державних реєстрах.

Відповідно до довідки ПП «ТернопільКомСервіс» від 12.10.2021 за №1053, виданої ОСОБА_1 , про те, що він дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 і займає житлову площу 75,6 кв.м. з 4 кімнат на 1 поверсі 5 поверхового будинку (гуртожитку) та є власником особового рахунку цієї житлової площі. Разом з ним зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 .

Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» від 12.10.2021 за №1054, у квартирі за адресою АДРЕСА_3 мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію Державного житлового фонду» наймач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , його донька ОСОБА_4 та його син ОСОБА_3 .

Проте, листом виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.12.2021 за № 27496 позивачам відмовлено в отриманні у власність вказаного житла у гуртожитку, в зв`язку з добудовою додаткових приміщень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, підтверджені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, керуючись наступним.

Конституцією України серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

Вимогами ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» встановлено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

В силу вимог ч.1 ст. 4 вказаного Закону, громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла.

Статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Згідно п. 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 №396, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

В силу ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Захист права власності, відповідно до ст.16 ч.2 п.1 Цивільного кодексу України, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-47цс16, у ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879, 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Згідно плану 1-го поверху гуртожитку по АДРЕСА_2 , станом на 04.04.2011, наявні добудовані приміщення до кімнати 1а.

Звітом про проведення технічного обстеження від 05.11.2021 (експерт ОСОБА_6 , кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000321 виданий 31.05.2012 Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Мінрегіонрозвитку) за результатами проведеного технічного обстеження квартири АДРЕСА_4 , встановлено її відповідність вимогам надійності і можливості її безпечної експлуатації та придатності для подальшого використання за призначенням, як окремої квартири в будинку квартирного типу.

05.11.2021 ПНПВП «Євростиль» виготовлено технічний паспорт на квартиру квартири АДРЕСА_1 , замовником якої є позивачі. Згідно експлікації та характеристики приміщень, квартира розташована на першому поверсі цегляного будинку та складається з 4-х кімнат житловою площею 75,6 кв.м., кухні, суміщеного санвузла, комори, передпокою, балкона, всього загальною площею 95,0 кв.м.

Судом встановлено, що здійснені перепланування квартири у 2008 році, на що було отримано дозвіл від ВАТ ТО «Текстерно», не порушують права інших мешканців, що підтверджується Списком від 17.12.2021 мешканців будинку по АДРЕСА_2 , які погоджують оформлення у власність позивачів квартири АДРЕСА_5 з добудовою. Крім цього, дана добудова до квартири не впливає на конструктивну несучу здатність будинку, порушень вимог пожежної безпеки не виявлено, відповідає будівельним та санітарним нормам.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оскільки позивачі не мають власного житла, правомірно проживають та користуються гуртожитком, зареєстровані у вищевказаній кімнаті з 2002-2003 року ( ОСОБА_4 з 2010 року), гуртожиток перебуває у комунальній власності, відсутні заперечення з приводу їх добудови в інших учасників справи, вказана добудова не призвела до порушення прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а також, не порушує санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, а тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання за позивачами права власності по 1/4 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 331, 383, 392 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діють ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , до Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа - Орган самоорганізації населення будинковий комітет «НАДІЯ-1», про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_6 , по 1/4 частини квартири за кожним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;

Відповідачі: Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, ;

Тернопільська міська рада, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган самоорганізації населення - будинковий комітет «НАДІЯ-1», місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 10, .

Рішення суду складено та підписано 11.07.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук