Провадження №2/359/204/2022
Справа №359/7397/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 липня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) та на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке» Глибоцької сільської ради розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості). За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. ОСОБА_4 , є сином ОСОБА_3 та у встановленому порядку прийняв спадщину, яка відкрилась після її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 також помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Незважаючи на це, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок та земельну частку (пай) позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), а також на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.43-44).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, у державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипки А.О. було витребувано належним чином завірені копії спадкових справ, заведених щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, до участі в розгляді цивільної справи залучено правонаступника Глибоцької сільської ради Бориспільського району Бориспільську міську раду Київської області (а.с.55-56).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2021 року у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленної Т.К. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.69-70).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.135).

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Позивач надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності (а.с.129).

Представник Бориспільської міської ради Київської області Яцько В.О. у судове засідання не з`явилась. Натомість надала до суду заяву, якою просила розглянути цивільну справу без участі представника Бориспільської міської ради та про вирішенні справи покладається на думку суду (а.с.75).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.136).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Встановлено, що ОСОБА_3 була власником земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), згідно довідки Глибоцької сільської ради Бориспільського району (а.с.11), копією виписки із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) КСП «Глибоке» Глибоцької сільської ради (а.с.12).

За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. ОСОБА_4 , як син спадкодавця, в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.62 зворот-63).

У такий спосіб ОСОБА_4 набув право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого на його ім`я (а.с.8).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не склав. Тому спадкування після його смерті здійснювалось також за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6), а також копією свідоцтва про шлюб, згідно якого після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року та книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.549 цього ж Кодексу визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За змістом ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень ЗК України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що ОСОБА_4 не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , а саме на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості).

З копії спадкової справи №9/2020, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., щодо майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за законом в межах строку, визначеного рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року (а.с.87,91-92).

Крім цього, заяву про прийняття спадщини також подала ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.101).

Незважаючи на це, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що нею не надано оригіналу сертифікату КВ №0190951.

З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право на Ѕ частину земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості).

До вказаного висновку суд приходить враховуючи частку у спадковому майні ОСОБА_2 як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Крім цього, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

З копії інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.14-20) вбачається, що вказане домоволодіння було побудовано ОСОБА_4 в 1968 році.

До часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку, тобто станом 1968 рік, та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця ОСОБА_4 виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , проте оформити своє право на спадщину не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.16 та п.17 Перехідних положень ЗК України, ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», абз.3 ч.2 ст.331, ст.392, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на Ѕ частину земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», що знаходиться на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0190951, виданим на ім`я ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський