КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/759/2022 Доповідач Заришняк Г.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури на додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, в якому просив суд стягнути з Державної казначейської служби за рахунок коштів державного бюджету грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 3 000 000,00 грн, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 2 474 500 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.

08.10.2021 до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кишені В.С. про ухвалення додаткового рішення по справі №757/19852/20-ц за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Київської області, Державної казначейської служби про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органами дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

В обґрунтування заяви, вказував, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року у справі №757/19852/20-ц позов ОСОБА_1 до прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду - задоволено частково, а саме: вирішено стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 2 474 500 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року заяву задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом безспірного списання коштів із єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи №757/19852/20-ц у сумі 20 000 00 гривень.

В апеляційній скарзі Київська обласна прокуратура, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити новее рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури щодо оскарження додаткового рішення учасники справи не скористались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи додаткове рішення законним.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого додаткового рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи норми ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом (ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

З матеріалів справи слідує, що між адвокатом Кишенею В.С. та ОСОБА_1 23 грудня 2019 року був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого адвокат приймає на себе обов`язок надати правничу (правову) допомогу клієнту у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Витрати на правову допомогу позивача складаються із витрат на професійну правничу допомогу: складання 05 травня 2020 року позовної заяви ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, вартістю 10 000 грн.; представництво інтересів позивача в судовому засіданні - 5000 грн. за одне судове засідання ( всього представник приймав участь у двох судових засіданнях). Загальна суму витрат становить 20 000 грн.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №554/5980/18 зроблено висновок про те, що кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку.

Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду, від 19 червня 2018 року у справі №910/23967/16.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі №352/2255/19.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, ухваливши додаткове судове рішення, на вказане уваги не звернув та помилково зазначив у резолютивній частині додаткового рішення про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом безспірного списання коштів із єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом даної справи

З урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №554/5980/18 та від 04 серпня 2021 року у справі №210/5290/17, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції скасуванню ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

В поданій заяві просив відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., які складаються із послуг по написанню позовної заяви вартістю 10 000 грн. та представлення інтересів позивача в двох судових засіданнях суду першої інстанції, вартість послуг складає 5000 грн. за кожне судове засідання, що передбачено договором про надання правничої (правової допомоги) від 23 грудня 2019 року. Оплата наданих послуг була здійснена позивачем, що підтверджується меморіальним ордером №МАВ3898761

Така заява була зазначена позивачем в позовній заяві.

Враховуючи складність справи та виниклих правовідносин, а також професійний рівень адвоката, час, необхідний адвокату для складання 05 травня 2020 року даної позовної заяви ОСОБА_1 і представництво інтересів позивача в судовому засіданні, колегія суддів вважає необхідним визначити вартість робіт адвоката по складанню позовної заяви в сумі 5000 грн., представництво інтересів позивача в двох судових засіданнях слід визначити в сумі 5000 грн. ( 2500х2= 5000 грн.), а всього загальна сума витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача, складає 10 000 грн.

За таких обставин, додаткове рішення необхідно скасувати з постановленням нової додаткової постанови про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу у зв`язку із розглядом даної справи сумі 10 000 гривень.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури - задовольнити частково.

Додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, у зв`язку із розглядом справи за його позовом про відшкодування моральної та майнової шкоди, в даній справі у сумі 10 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протятом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 11 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: