Провадження № 2/512/155/22
"18" липня 2022 р. смт Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Шаповал Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

15.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.05.1995 Виконавчим комітетом Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 15.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач зареєстровані і проживають за однією адресою, однак кожен із них має власний заробіток, яким розпоряджається на власний розсуд. Спільне господарство позивачка та відповідач не ведуть. Майно, яке потрібно було б ділити відсутнє.

Причиною припинення шлюбних відносин є несумісність характерів, різні погляди на майбутнє життя, небажання рахуватись із думкою один одного при вирішенні сімейних питань. Через це в сім`ї відбуваються постійні сварки.

За час шлюбу неодноразово шлюбні стосунки припинялися і позивачка неодноразово намагалась розірвати шлюб. Позивачка та відповідач наразі живуть власним життям, самостійно вирішують власні проблеми та планують майбутнє життя.

Позивачка та відповідач кроків до примирення не здійснюють. Шлюб носить формальний характер. На примирення позивачка категорично не згодна.

Від шлюбу позивачка та відповідач мають двох дітей. Старша донька досягла повноліття та проживає окремою. Молодша донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина з інвалідністю з дитинства, проживає біля позивачки та перебуває на її утриманні і потребує постійного догляду та уваги.

В судове засідання позивачка не з`явилась, проте 18.07.2022 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 22).

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте 18.07.2022 подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі (а.с. 23).

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 06.05.1995 Виконавчим комітетом Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 15, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане повторно Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27.05.2016 (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Як зазначено в позовній заяві та не спростовано відповідачем, причиною припинення шлюбних відносин є несумісність характерів, різні погляди на майбутнє життя, небажання рахуватись із думкою один одного при вирішенні сімейних питань у неї та відповідача. Через це в сім`ї відбуваються постійні сварки.

За час шлюбу неодноразово шлюбні стосунки припинялися і позивачка ОСОБА_1 неодноразово намагалась розірвати шлюб. Позивачка та відповідач ОСОБА_2 наразі живуть власним життям, самостійно вирішують власні проблеми та планують майбутнє життя.

Сторони кроків до примирення не здійснюють. Шлюб носить формальний характер. На примирення позивачка категорично не згодна.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу як батько дитини з інвалідністю (а.с.10).

З довідки Савранської селищної ради Одеської області від 13.06.2022 № 423 вбачається, що до складу сім`ї позивачки ОСОБА_1 входять відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 1 статті 110 сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Обмеження права на подання позову, визначені частиною 2 статті 110 СК України, судом не встановлені.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до частини 6 статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 ЦПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 5 "Рівноправність подружжя" Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У пункті 126 рішення у справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

За таких обставин, суд, з урахуванням факту визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку, що позовна заява позивачки про розірвання шлюбу є виваженою та свідомою, відповідає її дійсній волі, причини, з яких вона наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімейні стосунки подружжя є формальними, поновити шлюбно-сімейні стосунки сторони наміру не мають, у зв`язку з чим подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та порушувало принцип добровільності шлюбу, визначений статтею 24 Сімейного кодексу України, що має істотне значення, а отже перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає.

За змістом статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Поряд з цим, суд враховує, що позивачка не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при подачі позову, позивачка не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від його сплати на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як законний представник дитини з інвалідністю.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно з положеннями частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом звільнена від сплати судового збору, розмір якого становить 992 грн 40 коп., а також у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, в порядку частини 6 статті 141 ЦПК України та частини 1 статті 142 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 50 % судового збору, який мав бути сплачений позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою, що становить 496 грн 20 коп.

Відповідно до положень частини 2 статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись статтями 4, 6-10, 12, 13, 16, 19, 76, 81, 82, 200, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, статтями 110, 112, 115 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.05.1995 Виконавчим комітетом Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 15 розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити незмінним « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави 50 % судового збору, який мав бути сплачений позивачкою при зверненні до суду з даною позовною заявою, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на розрахунковий рахунок № UА0026001, КЕКД - 22030106, отримувач - ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ - 37993783.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати Савранському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький