КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/643/22
Провадження № 2/947/1446/22
Київський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
Кредитної Спілки «ІСТОК»
про дострокове стягнення заборгованості,
Позивач Кредитна Спілка «ІСТОК» (надалі КС «ІСТОК») 10.01.2022 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №ДКХ-2523 від 18.03.2021 року, станом на 31.07.2021 року, у розмірі 210421 гривні 50 копійок, та судові витрати.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12.08.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою про вступ до Кредитної спілки. Заяву було розглянуто та прийнято рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів КС «ІСТОК». В цей же день, ОСОБА_1 було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що в свою чергу надало останньому членство у КС «ІСТОК».
Позивач стверджує, що ним в повному обсязі були виконані умови кредитного договору, однак через не належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення коштів за кредитним договором, в останнього виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.
Згідно з ч.8 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Оскільки сторонами визначено місце виконання спірного договору за адресою місце розташування офісу позивача, який розташований на території Київського району міста Одеси, справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні з повідомленням сторін по справі.
Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На виконання зазначеної вимоги, судом 11.01.2022 року надано відповідний запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області.
Приймаючи, що з поданих до суду доказів вбачається, що під час укладення спірного договору ОСОБА_1 вказував місце проживання в місті Харків, судом також було надано відповідний запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача по справі.
24.01.2022 року та 31.01.2022 року до суду надійшли відповідні відповіді на вказані запити, у відповідності до яких інформація про зареєстроване місце проживання запитуваної особи не відомо.
За наслідком викладеного, у відповідності до приписів ч.11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався подальший виклик відповідача до судових засідань через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
В судовому засіданні 14.06.2022 року судом було встановлено, що під час реєстрації обліково-статистичної картки на цивільну справу №947/643/22 було допущено технічну помилку в написанні по батькові відповідача по справі ОСОБА_1 та зазначено як « ОСОБА_2 », замість вірного « ОСОБА_3 », що призвело до невірного змісту запитів до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи, та подальшого виклику відповідача.
Приймаючи зазначені обставини, судом 14.06.2022 року було здійснено відповідний запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області стосовно ОСОБА_1 , та з метою економії процесуального часу було скеровано судову повістку, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі та додатками до нього, на відому адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 , яка зазначена у позові та у паспорті громадянина України на ім`я останнього, а саме: АДРЕСА_1 .
30.06.2022 року до суду надійшла відповідь на запит суду від 14.06.2022 року, у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою на яку судом скеровувалась судова повістка, а саме: АДРЕСА_1 .
Поштова кореспонденція скерована на ім`я ОСОБА_1 була повернута до суду без вручення.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання призначене на 19.07.2022 року відповідач також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.
Позивач також не з`явився до судового засідання, однак до позову надав заяву про підтримання заявлених вимог, розгляд справи за його відсутності, відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з частиною восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними в матеріалах справи документами, в судовому засіданні за відсутності сторін по справі, та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов КС «ІСТОК» про стягнення заборгованості підлягаючим задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що КС «ІСТОК» заснована і діє згідно з рішенням установчих зборів оформлених протоколом №1 від 25.12.2002 року.
10.03.2003 року проведено державну реєстрацію КС «ІСТОК», ідентифікаційний код юридичної особи 26364449, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.
Відповідно до Статуту КС «ІСТОК» в новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів членів КС «ІСТОК», оформленого протоколом від 20.06.2011 року за №11, Кредитна Спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку.
Відповідно до статті 5 Статуту, для досягнення мети, зазначеної у статті 2 цього Статуту, кредитна спілка зокрема:
- приймає вступні, обов`язкові пайові та інші внески від члена спілки;
- надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпечувальності в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки.
16.02.2017 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видано розпорядження №311 про видачу кредитній спілці «ІСТОК» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів».
12.08.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС «ІСТОК» від 12.08.2019 року прийнято рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів КС «ІСТОК».
Тієї ж дати, ОСОБА_1 сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери №198, №199, таким чином, набувши членства у Кредитній спілці «ІСТОК».
Пунктом 8.3 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 96,79% річних.
Пунктом 4.7 договору визначено відповідальність сторін за порушення умов договору. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором : у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором, може настати правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
- дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому в п.6.2.2. Договору;
- сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів;
- застосування до позичальника цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов`язання передбаченої статтею 625 ЦК України, а сплата позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та компенсація у розмірі 200% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором (інша процентна ставка передбачена договором згідно зі ст. 625 ЦК України).
Пунктом 6.2 договору встановлено порядок дострокового повернення кредиту.
У відповідності до пункту 8.5 Договору, позичальник гарантує, що на момент укладення цього договору він повністю ознайомлений з текстом договору, видами та розміром відповідальності за невиконання/несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за цим договором, юридичними наслідками такого невиконання та вважає їх справедливими та прийнятними для себе.
З урахуванням невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, КС «ІСТОК» 06.08.2021 року скерувало на адресу мешкання останнього письмову вимогу за вих. №228, якою вимагало здійснити сплату заборгованості за договором на протязі 30-ти денного періоду, та повідомило, що в протилежному випадку КС «ІСТОК» буде вимушена звернутись до суду.
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення КС «ІСТОК» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що КС «ІСТОК» виконані умови договору про споживчий кредит №ДКХ-2523 від 18.03.2021 року.
Кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також неустойку - за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.
Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості до суду не надано, за наслідком чого, у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, позивач набув права на стягнення заборгованості у тому числі достроково.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов договору про споживчий кредит №ДКХ-2523 від 18.03.2021 року, підлягає на користь КС «ІСТОК» достроково заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 31.07.2021 року у загальному розмірі 210421,50 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3156 гривень 30 копійок.
На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «ІСТОК» (код ЄДРОПУ 26364449, рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 3156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 30 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.