Справа № 591/1585/22
Провадження № 2/591/1541/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 591/1585/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

28 квітня 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі та має намір розлучитись. Під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них з відповідачем народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17 жовтня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, у якому у них народилась друга спільна дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що їх спільні діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні та забезпеченні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей.

Вказує, що на даний час вона не має можливості повністю забезпечити дітей всім необхідним, оскільки є безробітною. Відповідач, який є повнолітньою, здоровою, працездатною особою отримує дохід в сумі близько 40000 грн на місяць, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, він не має на утриманні непрацездатних осіб, в тому числі й інших неповнолітніх дітей, тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дітей.

Посилаючись на вказані обставини, зокрема, на наявність належного матеріального рівня забезпечення відповідача, здійснення ним неофіційної господарської діяльності, стабільних доходів, наявності у власності нерухомого майна, яке відповідач здає у найм та отримує від цього неофіційний дохід в сумі не менше 40000 грн на місяць, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 грн, та на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 5000 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 червня 2022 року.

09 червня 2022 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому розгляді до 08 липня 2022 року у зв`язку з витребуванням доказів.

08 липня 2022 року протокольною ухвалою суду відкладено судове засідання на 21 липня 2022 року за клопотанням представника відповідача та у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Шершак-Гукова А.М. позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представники відповідача ОСОБА_5 адвокати Д`якова О.А. та Недведський О.О. заперечили проти позову.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є позивачка ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_5 (а.с. 9).

17 жовтня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 845 (а.с. 8).

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_7 , батьком якого є відповідач (а.с. 10).

Відповідно до довідки Сумського міського центру зайнятості від 21 квітня 2022 року за № 230/107 позивачка ОСОБА_4 перебуває на обліку як безробітна в Сумському МЦЗ з 19 квітня 2022 року (а.с. 15).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачкою ОСОБА_4 зареєстрована на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У свою чергу, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за відповідачем ОСОБА_5 зареєстровано на праві приватної власності наступне нерухоме майно: квартира за адресою АДРЕСА_2 ; квартира за адресою АДРЕСА_3 ; квартира за адресою АДРЕСА_4 ; квартира за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 50, на звороті 52).

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 12 листопада 2018 року № 164-ПК16-4/2018 відповідачу ОСОБА_5 належать майнові права на об`єкт нерухомості, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_6 (а.с. 52, на звороті 53, 54).

Як вбачається з акта обстеження умов проживання, складеного 06 липня 2022 року начальником відділу Управління «Служба у справах дітей» Погребною О.С., за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01 квітня 2022 року утриманням та розвитком дітей займається ОСОБА_4 , батько матеріально не допомагає. Діти люблять маму і тата, але бажають проживати з мамою, а до тата ходити в гості, який проживає поруч, АДРЕСА_4 (а.с. 80).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 1 статті 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_5 є особою працездатного віку. Хоча матеріали справи і не містять даних про працевлаштування відповідача, його представники в судовому засіданні пояснили, що з 27 червня 2022 року він працює слюсарем-ремонтником за укладеним з ФОП ОСОБА_9 трудовим договором та отримує заробітну плату у сумі 6600 грн. Також він має неофіційні підробітки. Крім того, представники відповідача визнали, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що станом на день розгляду справи судом становить 2744 грн.

Разом з тим, суд враховує, що незважаючи на відсутність у відповідача офіційного доходу він має на праві власності чотири квартири, а також є власником майнових прав на квартиру, яка розташована в об`єкті капітального будівництва.

Відповідно до частини 3 статті 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, дані про осіб, які б перебували на його утриманні, відсутні, стан здоров`я відповідача задовільний, чого не заперечували представники відповідача в судовому засіданні, тому він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Заперечення представників відповідача про те, що батько забезпечує дітей, коли ті до нього приходять в гості суд не приймає до уваги, оскільки факт надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19, які відповідно до частини 3 статті 264 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання представників відповідача на те, що позивачка не зверталася до відповідача за допомогою в утриманні дітей також не може слугувати підставою для відмови в позові, так як не звернення позивачки до відповідача в позасудовому порядку не є перешкодою для пред`явлення нею позову, а є гарантованим статтею 55 Конституції України правом на судовий захист.

У той же час, на думку суду, позивачкою не обґрунтовано заявлений нею до стягнення розмір аліментів у сумі по 5000 грн на кожну дитину. Водночас, на позивачку законом покладено рівний з відповідачем обов`язок по утриманню їх спільних дітей, тому перекладання обов`язку з утримання дитини лише на відповідача суперечить нормам сімейного законодавства України.

За таких обставин, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісяця, що незначною мірою перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ураховуючи, що розмір прожиткового мінімуму постійно збільшується. На думку суду, такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, не порушуючи, при цьому, права відповідача та інших осіб.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено на 60 % (3000 грн * 100 % / 5000 грн), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 595 грн 44 коп. (60 % від 992,40 грн за вимогою про стягнення аліментів, що визначається на формулою: 2481 грн * 0,4), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 595 грн 44 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 26 липня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова