гСправа № 358/140/22 Провадження № 2/358/404/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 07 червня 2016 року виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 03.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від даного шлюбу вони мають малолітню дочку, однак спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю. Протягом останніх півтора року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, примирення з відповідачем неможливе, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Також просить стягнути із відповідача судові витрати по справі, судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Накоп`юк Я.В. подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов про розірвання шлюбу підтримує та після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2016 року виконавчим комітетом Степанківською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 03, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно із їхніх заяв, які вони подали до суду.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до статті 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Накоп`юк Я.В. надавав правничу допомогу позивачці ОСОБА_1 .

На підтвердження факту надання правничої допомоги представником позивача - адвокатом Накоп`юком Я.В. суду надані наступні документи:

- Договір №119-02 від 08.02.2022 про надання правової допомоги;

- Акт №1 надання послуг правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 119-02 від 08.02.2022 року;

- рахунок на оплату за Договором від 08.02.2022 про надання правової допомоги на суму 800 гривень.

Суд, проаналізувавши подані стороною позивача документи на підтвердження витрат на правничу допомогу приходить до висновку, що стороною позивача доведено склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, що входить до предмету доказування в справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в сумі 800 гривень.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10, 11, 137, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 07 червня 2016 року виконавчим комітетом Степанківською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 03.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 800 гривень, всього 1792 (одна тисяча сімсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та внесення відмітки в актовому запису про шлюб.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов