Справа № 242/1199/22
Провадження № 2/242/766/22
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Суддя вважає, що дана позовна заява непідсудна Селидівському міському суду Донецької області з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дітей від шлюбу з відповідачем не мають, доказів неможливості за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача не надала.

Слід також звернути увагу, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також не відноситься до територіальної юрисдикції Селидівського міського суду Донецької області, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов подано до Селидівського міського суду Донецької області з порушенням правил підсудності, встановлених ст.27 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, підсудна Мар`їнському районному суду Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, цивільну справу № 242/1199/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Керуючись ст. ст. 27, 29, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 242/1199/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Копію ухвали направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Хацько