Справа №557/758/22
Провадження №2/557/292/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Пацко Д.В.,

секретар судового засідання Довгалець Н.М.,

номер справи 557/758/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Андріюк С.М.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 травня 2017 року у Гощанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зареєстрував шлюб з відповідачем.

У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, вони втратили всі фізичні та духовні зв`язки, а також почуття любові.

На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у нього відсутнє.

Крім цього, позивач, вказуючи на те, що діти увесь час проживають з ним та знаходяться на його утриманні, просить в порядку ст. 160 Сімейного кодексу України залишити проживати неповнолітніх дітей разом з ним.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 24 червня 2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Андріюк С.М. подав заяву про розгляд справи у відсутності його та позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач подала заяву про визнання позову, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 06 травня 2017 року, судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 06 травня 2017 року зареєстрували шлюб у Гощанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено актовий запис № 22.

У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується даними відповідних свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення.

При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення.

Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з червня 2022 року. Як позивач, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що кожен з них зазначив у поданій заяві. При цьому суд враховує, що останній, у поданій ним заяві, просив строк на примирення не надавати.

До задоволення, на переконання суду, підлягає і вимога позивача про залишення проживання дітей разом з батьком, з огляду на наступне.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі за №61-14859св19.

Суд зауважує на тому, що матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Крім того, відповідач у поданій ним до суду заяві від 22 червня 2022 року про визнання позовних вимог у повному обсязі, будь-яких заперечень щодо проживання спільних дітей разом із батьком та доводів на підтвердження таких заперечень не навів.

При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112, 160 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на його користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 травня 2017 року у Гощанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №22.

Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати із батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Пацко