Справа № 210/7149/21
2/214/2898/22
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

04 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., дослідивши матеріали позовної заяви №210/7149/21

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

до відповідача 1: держави Україна в особі голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (пр. Миру, буд 24, м. Кривий Ріг),

відповідача 2: держави Україна в особі Служби судової охорони (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ),

про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21.01.2022 з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.12.2021 про визначення підсудності, надійшла цивільна справа №210/7149/21 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, держави Україна в особі Служби судової охорони про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 09.12.2021 до суду з позовною заявою, в якій, в порядку ЦПК України, просить суд: визнати дії голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо затвердження 13.09.2021 п. 2.15 Правил пропуску осіб до приміщення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області незаконними та такими, що не відповідають Закону України «Про захист персональних даних» і ч. 2 ст. 162 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; скасувати п. 2.15 Правил пропуску осіб до приміщення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, затвердженого головою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13.09.2021; визнати дії органу державної влади в особі Служби державної охорони щодо обмеження права на «доступ до суду» незаконними та такими, що суперечать ч. 2 ст. 162 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; стягнути з держави Україна на свою користь моральну (немайнову) шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн, завдану незаконним обмеженням права на доступ до приміщення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вчинення процесуальних дій.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 21.01.2022 матеріали позову передано в провадження судді Чернової Н.В.

Відповідно до Розпорядження №419 від 29.06.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку із перебуванням судді Чернової Н.В. у декретній відпустці.

На підставі протоколу від 29.06.2022 матеріали позовної заяви передано в провадження судді Сіденка С.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суддя приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішувати у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз змісту ст. 19 ЦПК України та ст. 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі визначальною ознакою є характер спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує дії голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо затвердження Правил пропуску осіб до приміщення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Крім того, у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 5 статті 186 ЦПК України визначено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Виходячи з вказаних вище правових норм, зазначена позовна заява підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства відповідним окружним адміністративним судом, яким у даному випадку є Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 351, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі № 210/7149/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Україна в особі голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, держави Україна в особі Служби судової охорони про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Суддя Сіденко С.І.