Справа № 202/2148/22
Провадження № 2/202/1436/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Кухтін Г.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Мотивами звернення до суду слугувало те, що сторони у справі, які є колишнім подружжям, не можуть вирішити питання поділу спільного майна. В результаті розгляду справи позивач просить виділити собі у користування певне рухоме майно (речі інтер`єру, меблі, побутову техніку) на суму 74 000,00 грн., інше рухоме майно, на суму 846 700,00 грн. залишити у власності відповідача, крім того стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за перевищення частки спільного майна - суму в розмірі 386 350,00 грн. До поділу/компенсації майна заявлено більше 60 одиниць речей.

Ухвалою від 23 червня 2022 року позовна заява була залишена без руху, оскільки позивач у позовній заяві вибірково вказує та посилається на докази придбання спірних речей. Тоді як щодо більшості спірного майна відсутня інформація (докази) щодо їх придбання, та докази їх ціни, наприклад «меблевий гарнітур полірований бежевого кольору 1995 року випуску, вартістю 10 000,00 грн.». В зв`язку із чим позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом виконання п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України надання та зазначення суду доказів, що підтверджують вказані позивачем обставини, а саме придбання спірних речей та їх вартість, сплатити судовий збір у передбаченому законодавством розмірі.

Судом роз`яснено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги ч.ч.1, 3 ст. 15 ЦПК України.

11 липня 2022 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, та квитанцію про сплату судового збору. Додатково позивач вказала, що відповідач не буде заперечувати факт придбання спірного майна, у протилежному випадку, позивач проситиме суд про допит свідків і призначення товарознавчої експертизи.

При цьому п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог може мати місце лише після прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Так, ч.1 ст.187 ЦПК України передбачено, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач має надати заяву про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

В той же час, наразі позивачем не було подано заяву про усунення недоліків. Уточнена позовна заява не може судом сприйматись саме як заява про усунення недоліків, оскільки підстави та порядок подання таких заяв є різним. Крім того в уточненій позовній заяві так і не зазначено докази придбання спірних речей та їх вартість, клопотання про допит свідка не заявлено.

Посилання відповідача на те, що відповідач не буде заперечувати факт придбання спірного майна за ціною вказаною у позові не підтверджує наявність такого майна взагалі та спростовується твердженням позивача, що сторони не можуть дійти згоди у позасудовому порядку щодо поділу майна.

Таким чином, вказані судом недоліки були усунуті частково (лише сплачено судовий збір).

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що позивачем подано позовну заяву з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у визначений суддею строк недоліки, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, позивач у повному обсязі не усунув, за таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу, що відповідає ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 175, 185, 264, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повторно роз`яснити, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги ч.ч.1, 3 ст. 15 ЦПК України.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Г.О. Кухтін