Справа №705/583/22
2/705/1366/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі судді Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання послуг з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Уманське комунальне підприємства «Уманьтеплокомуненерго» (далі КП «Уманьтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання послуг з централізованого опалення, в якому просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Уманьтеплокомуненерго» 20489,28 грн заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з лютого 2019 року по вересень 2021 року, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір на суму 2481,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає КП «Уманьтеплокомуненерго» по АДРЕСА_1 відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. На відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення. Відповідач не уклав зазначений договір, однак послуги з теплопостачання отримував. Станом на 01.01.2022 договір між сторонами не укладено. Враховуючи відсутність договору між сторонами, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Заборгованість відповідача за надання послуг з централізованого опалення з лютого 2019 року по вересень 2021 року становить 20489,28 грн, яка відповідачем в добровільному порядку не відшкодована.

За вих. № 2816 від 03.02.2022 та за № 7570 від 15.04.2022 судом було направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання боржника щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такого боржника.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, що надійшла на адресу суду за вх. № 01/01-20/2976 від 15.04.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 13 травня 2022 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

15.06.2022 від відповідача ОСОБА_1 до суду повернувся конверт разом з ухвалою про відкриття провадження, позовною заявою та додатками до неї із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Частина 1 статті 6 Закону № 2189-VIII встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону 2189-VIII індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону № 2189-VIII визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 12 Закону України № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання комунальних послуг має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання комунальних послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 12-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

За змістом ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де користується послугами з централізованого опалення. Послуги за вказаною адресою надає КП «Уманьтеплокомуненерго», та відповідач є власником особового рахунку № НОМЕР_1 за цією адресою. Договір між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з централізованого опалення не укладався, але той факт, що саме ОСОБА_1 є користувачем послуг, що надаються позивачем у справі, підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. У зв`язку з цим відповідач несе відповідальність за несплату наданих послуг з централізованого опалення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 о/р 914 за період з лютого 2019 року по вересень 2021 року заборгованість становить 20489,28 грн.

Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, відповідач фактично отримує вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляється, що є порушенням грошового зобов`язання, у тому числі за укладеним договором та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача не звертався, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з лютого 2019 року по вересень 2021 року у розмірі 20489 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» витрати на сплату судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго»; 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Тищика, 12а, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.І.Єщенко