Справа №949/293/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 06 листопада 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №8. Від даного шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім`ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім`ї. Дитина перебуває на повному її утриманні та потребує повноцінного харчування, оздоровлення і відпочинку, культурного розвитку, придбання їй одягу та ліків. Проте забезпечити самостійно дитину усім необхідним вона не може, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 2017 року. Шлюб зареєстровано Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №8. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06 листопада 2017 року (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Згідно довідки №373, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області вбачається, що неповнолітня дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі матір`ю ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі позивачки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивачка зберегти сім`ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд проходить такого висновку.

Частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України чітко визначено загальний обов`язком батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Частиною 2 статті 179 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

З огляду на положення Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", в 2022 році щомісячна сума аліментів не може бути менше: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 1050 грн., з 1 липня - 1100,50 грн., з 1 грудня - 1136 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII) передбачено, що, дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дитини суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Беручи до уваги те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, а за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 листопада 2017 року Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №8 - розірвати.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 21 березня 2022 року та проводити стягнення до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до Закону.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор