КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/6676/2019 Головуючий у І інстанції - Коробенко С.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/7636/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, -

встановив:

У березні 2019 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання на стадії виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року у справі за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №54/АК-2007 від 21 вересня 2007 року в розмірі 314621,54 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 06 березня 2018 року між ПАТ КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір №51 купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №54/АК-2007 від 21 вересня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 .

Згідно із зазначеним договором, до нього перейшли усі права вимоги за вказаним кредитним договором у відношенні Позичальника ОСОБА_1 , а тому просить залучити його Стягувачем на стадії виконання рішення від 29 травня 2012 року.

Крім цього зазначає, що 10 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві було відкрите виконавче провадження №33769494, за результатами якого в подальшому винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В той же час, фактично виконавчі документи стягувачу не були повернуті, і надати підтвердження факту відправки їх на адресу ПАТ КБ «Експобанк» державна виконавча служба також не має можливості.

З огляду на таке Заявник просить вважати виконавчий документ №2-131/12 втраченим, у зв`язку з чим просить видати його дублікат та поновити строк пред`явлення його до виконання, оскільки у зв`язку з його втратою стягувач був позбавлений можливості вчасно звернутися повторно до державного виконавця.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено частково.

Стягувача ПАТ КБ «Експобанк» на стадії виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-131/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №54/АК-2007 від 21 вересня 2007 року, замінено на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині задоволених вимог заяви про зміну стягувача, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що на час розгляду заяви про зміну стягувача, виконавче провадження вже було закрите, що підтверджується листом Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві вих. №96106 від 27 листопада 2019 року.

Відповідно до інформації наданої ВДВС в органі на виконані перебувало виконавче провадження відносно ОСОБА_1

10 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження ВП №33769494 відносно ОСОБА_1 , що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження.

25 червня 2014 року державним виконавцем, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, на момент звернення із заявою про зміну стягувача - виконавче провадження вже було закрите, а виконавчий лист повернуто стягувачу.

Крім цього, під час розгляду заяви про зміну стягувача, суд першої інстанції прийняв той факт, що заявник є правонаступником, оскільки між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір №51 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги 06 березня 2018 року.

З даного договору вбачається, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору.

Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржникам грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна.

Пунктом 4.1 даного договору передбачено, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору, новий кредитор оплачує банку грошові кошти у сумі 1694100 грн.

Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Зазначає, що додатку №1 до договору, заявником до суду надано не було.

Звертає також увагу на те, що після укладення договору відступлення права вимоги новому кредиторові передаються всі документи, що підтверджують зобов`язання боржника, і далі йому необхідно в письмовій формі повідомити боржника про перехід до нього відповідних прав.

Тобто, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Наданими заявником у справі доказами не підтверджено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» виконало п.4.1 Договору про відступлення права вимоги, оскільки до справи не додано платіжне доручення про перерахування ПАТ «КБ «Експобанк» коштів в розмірі 1694100 грн, що сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Також, новий кредитор не повідомляв боржника ( ОСОБА_1 ) про зміну кредитора.

Просив, скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року в частині задоволення вимог заяви про зміну стягувача та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року були задоволені вимоги ПАТ КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №54/АК-2007 від 21 вересня 2007 року в сумі 314621,54 гривень.

06 березня 2018 року між ПАТ КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір відступлення прав вимоги №51, згідно з яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором №54/АК-2007 від 21 вересня 2007 року.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та замінюючи стягувача на стадії виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст. 55, 442 ЦПК України.

Відмовляючи заявнику у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені Стягувачем в якості поважних обставини для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (втрата виконавчого листа під час пересилки) жодними доказами не підтверджуються.

Також, суд першої інстанції був позбавлений можливості достовірно встановити те, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2012 року, дійсно був втрачений, а тому відмовив заявнику у видачі його дублікату.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Положеннями ст.263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно, до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім цього, із змісту вказаної постанови Верховного Суду України, вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

25 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №2-Н-148/09, провадження №61-1104св18 досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником та дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, провадження №61-1207бсв18.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви, замінивши стягувача ПАТ КБ «Експобанк» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Аналіз аргументів апеляційної скарги, свідчить про те, що оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, заявник не згоден із ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року в частині задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, на обґрунтування чого ним було наведено відповідні аргументи в апеляційній скарзі, які є предметом дослідження суду апеляційної інстанції в розмінні правил частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, та яким надана вище відповідна правова оцінка.

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання не оскаржувалась, а тому апеляційним судом не переглядалась.

В решті викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 21 липня 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба