Провадження № 2/225/277/2022
Єдиний унікальний номер 225/7885/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участю секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 09 серпня 2003 року виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району, актовий запис №05.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька).

З перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один одному, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між сторонами зіпсувались та все ж сторони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради доньки. Однак, сторонам це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин з березня 2018 року. З цього часу сторони не ведуть спільного господарства, не проживають разом та не підтримують сімейні відносини як подружжя.

На даний час позивач проживає в Дніпропетровській області, Синельниківський район, с. Іванівка, а дружина з донькою мешкають в АДРЕСА_3 ).

Таким чином, шлюб між сторонами є лише формальним. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, позивач зазначає, що сім`єю вони фактично перестали бути вже давно.

Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи наявність неповнолітньої дитини та небажання Відповідачки приймати участь в оформленні розірвання шлюбу, позивач вимушений був звернутись із позовом до суду про його розірвання.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимотги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку: відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В свою чергу, згідно ст.ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2003 року виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні.

Як зазначив позивач з березня 2018 року подружжя шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка не ставила питання про відновлення дошлюбного прізвища.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому позивач просив судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 09 серпня 2003 року виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району, актовий запис №05 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.В. Челюбєєв