Справа № 349/903/21
Провадження № 22-ц/4808/600/22
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Шандалович В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду, ухвалене суддею Гаврилюк О.О. 03 лютого 2022 року в м. Рогатин, у справі за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Орган опіки і піклування Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне останньому майно - земельні ділянки площею 0,9442 та 0,3220 га на території Дегівської сільської ради.

Вказав, що його матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а рідний брат - інший спадкоємець за законом ОСОБА_5 - 19 квітня 2021 року. На час відкриття спадщини позивач не проживав постійно із спадкодавцем. Також не мав можливості своєчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки йому на той час не було роз`яснено механізм набуття спадкових прав, та через скрутне матеріальне становище він не звертався за переоформленням спадкових прав.

З урахуванням наведеного, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року до участі в справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 , а в якості третьої особи - Орган опіки і піклування Рогатинської міської ради Івано-Франківської області.

Рішенням Рогатинського районного суду від 3 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного дослідження обставин справи.

На його думку суд першої інстанції не звернув увагу на його посилання на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини через те, що йому не було своєчасно роз`яснено механізм набуття спадкових прав, а у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем він не звертався за їх переоформленням.

21.04.2021 року він звернувся приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском строку.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Учасники справи у засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача, представник співвідповідача ОСОБА_2 та міський голова Рогатинської міської ради Івано-Франківської області надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності та відсутності позивача і співвідповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 19 вересня 2017 року виконавчим комітетом Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с. 16).

З копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 січня 1989 року Приозерненською сільською радою вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно довідок №148, 149, 150, виданих 26 квітня 2021 року центром надання адміністративних послуг с. Дегова Рогатинської міської ради, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року не числилося (підстава - погосподарська книга за 1986-1990 роки). Домоволодіння зареєстроване з 01 січня 2001 року (підстава - погосподарська книга за 2001-2005 роки). Станом на 01 січня 2001 року до складу сім`ї входили - ОСОБА_3 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 1962 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 1987 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 1988 року народження (а.с. 9-11).

На день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу сім`ї входили ОСОБА_3 , ОСОБА_5 1987 року народження, ОСОБА_1 1988 року народження.

На день смерті ОСОБА_3 до складу сім`ї входили ОСОБА_5 1987 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 2014 року народження.

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01 жовтня 1987 року Приозерненською сільською радою Рогатинського району (а.с. 15).

З 27 серпня 2010 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 13 липня 2021 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 40).

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 36).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 22 квітня 2021 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 12).

Згідно довідки №219, виданої 14 липня 2021 року Центром надання адміністративних послуг с. Дегова Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, станом на 16 вересня 2017 року на час смерті ОСОБА_3 в склад його сім`ї входили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка проживала в домоволодінні без реєстрації. Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Дегівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 39).

Згідно довідки №220, виданої 14 липня 2021 року Центром надання адміністративних послуг с. Дегова Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, станом на 19 квітня 2021 року на час смерті ОСОБА_5 в склад його сім`ї входили ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка проживала в домоволодінні без реєстрації. Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконавчому комітеті Дегівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 38).

Відповідно до довідок №304, 305, виданих 21 жовтня 2021 року Центром надання адміністративних послуг с. Дегова Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, листа Івано-Франківської обласної прокуратури №09.51/3-57-55ВИХ.-21 від 20.04.2021 року ОСОБА_1 здійснював поховання батька ОСОБА_3 і брата ОСОБА_5 (а.с. 47, 48, 51).

Встановлено також, що ОСОБА_1 з 28 березня 2014 року проживав за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 . З 2016 по 2019 роки періодично виїжджав за межі України та в`їжджав в Україну. Тривалість перебування в Україні становила в межах 15-25 днів (а.с. 17-18, 52).

28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 62), а 09.06.2021 року із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 72).

Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 09 червня 2021 року №215/02-31 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області відмовлено у зв`язку з пропуском ним строку у шість місяців для прийняття спадщини. Зазначено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_3 (а.с. 4, 73).

Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рогатинської міської ради №05 від 13 жовтня 2021 року задоволення позову ОСОБА_1 може вплинути на майнові права малолітньої ОСОБА_6 2014 року народження та суперечить інтересам дитини. З цих підстав вирішено не підтримувати позовні вимоги (а.с. 35).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що він у період, визначений для прийняття спадщини, не мав можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріуса, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, незважаючи на те, що його робота пов`язана з відрядженнями, тривалий час перебував за місцем проживання, яке є ідентичним місцю відкриття спадщини (Рогатинський районний нотаріальний округ).

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статей 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 року у справі №459/3458/14-ц зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В постанові Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі №463/4590/16-ц (провадження №61-13989св21) зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як вбачається з матеріалів справи, датою відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті).

Із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся лише у червні 2021 року, тобто, більше ніж через шість місяців після її відкриття.

При цьому місцевий суд правильно вважав, що вказані позивачем обставини, а саме: пропущення строку через те, що йому не було своєчасно роз`яснено механізм набуття спадкових прав та через скрутне матеріальне становище, не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини, та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії.

Відповідно до копій витягів із Паспорта громадянина України для виїзду за кордон позивача останній дійсно з 2016 року періодично виїжджав за межі України. Однак час від часу він повертався на кілька днів в Україну, а з квітня 2019 року дані про його виїзд за кордон взагалі відсутні.

Крім того згідно п. 2.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої або такої, що надійшла поштою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. А згідно п. 1.3 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310, нотаріальні послуги за кордоном вчиняють консульські установи України, які можуть посвідчити підпис спадкоємця на заяві про прийняття спадщини.

Позивачем не заперечується, що йому було відомо про смерть батька, більше того, матеріалами справи підтверджено, що він проводив його поховання. Однак, будучи в Україні він не подавав у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, а перебуваючи за кордоном, не звертався до консульської установи та не надсилав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину поштою.

Інших поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не наведено.

Також судом вірно встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_5 , оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним в одному домоволодінні. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його малолітня донька ОСОБА_6 згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. ОСОБА_2 також проживала разом з ОСОБА_5 в одному домоволодінні без реєстрації, що підтверджується довідкою №219 від 14 липня 2021 року, виданою ЦНАП Рогатинської міської ради (а.с. 74).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки доказів, досліджених у встановленому законом порядку.

Отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рогатинського районного суду від 03 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.