П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Жганич К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зміну способу виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, постановлену суддею Данком В. Й.,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк, заявник) звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2015, яке набрало законної сили, вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № MKА7GA00000288 від 06.12.2007 у розмірі 114 729,29 доларів США (еквівалентно станом на 01.10.2014 1 739 289,75 грн) звернути стягнення на квартиру, загальною площею 47,30 кв. м, житловою площею 30,80 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, із отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування та з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Однак на даний час банк позбавлений можливості виконати це рішення суду внаслідок відсутності необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та попиту покупців.

Зазначав і те, що чинним законодавством не передбачено чіткого та вичерпного переліку підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, та жоден закон не забороняє змінювати спосіб виконання судового рішення, якщо таке не підлягає виконанню в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Також банк указував, що він як іпотекодержатель управі самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, який передбачений законом або договором, та обрання одного способу захисту порушеного права не забороняє йому як іпотекодержателю обрати інший спосіб, адже це не змінює рішення суду по суті, так як метою судового захисту є стягнення боргу, за умови неприпустимості подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Наголошував заявник, що він не може звернутися до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажі та надати правовстановлюючий документ на вказану квартиру, оскільки не є власником цього нерухомого майна, а є лише іпотекодержателем. Відтак АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих документів, адже не є стороною угоди.

Звертав увагу і на те, що визначений у рішенні суду порядок виконання не передбачає звернення до органів державної виконавчої служби, а тому банк не є стягувачем у розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження», а самостійно виконати судове рішення він не в змозі.

Посилаючись на наведені вище обставини банк просив установити такий порядок виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2015 у цій справі, а саме: «Звернути стягнення на квартиру, загальною площею 47,30 кв. м, житловою площею 30,80 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів». У решті це судове рішення залишити без змін та видати виконавчі листи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2021 у задоволенні цієї заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну способу виконання судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав на неї апеляційну скаргу внаслідок її незаконності та необґрунтованості.

Скарга загалом мотивована тим ж доводами, які наведені в заяві про зміну способу виконання рішення суду, а також тим, що помилковими є висновки місцевого суду про зміст цієї заяви, яка буцімто заявлена поза межами вимог розглянуто позову, що начебто не підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», так як рішення суду залишається невиконаним, а наведені в заяві обставини насправді на протязі тривалого часу істотно ускладнюють і роблять неможливим виконання судового рішення та в законодавство вже внесено відповідні зміни щодо реалізації предмета іпотеки, що слугує підставами для задоволення даної заяви банку.

З огляду на наведене апелянт просив скасувати оскаржену ухвалу суду та задовольнити його заяву про зміну способу виконання рішення суду. Водночас АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної узвали суду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2022, зокрема поновлено АТ КБ «ПРИВАТБАНК» строк на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2021.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачка ОСОБА_1 не скористалася.

У судовому засіданні представниця апелянта АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дурдинець Р.Ю. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у ній, просила таку задовольнити, оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви банку.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому, на переконання колегії суддів та відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представниці апелянта АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Дурдинець Р.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2015 позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення та виселення задоволено частково.

Вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № MKА7GA00000288 від 06.12.2007 у розмірі 114 729,29 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 47,30 кв. м, житловою площею 30,80 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_1 , яка зареєстрована та/або проживає в зазначеній квартирі зі зняттям її з реєстраційного обліку в органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу цієї квартири.

Відстрочено рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на час дії мораторію встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 3 897,60 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення місцевого суду набрало законної сили.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Приписами ч. 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, зокрема може визначити порядок його виконання.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» констатовано, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець із власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Колегія суддів зауважує, що процесуальна можливість установити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. При цьому слід відрізняти способи захисту цивільного права, передбачені ст. 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст учинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання судового рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що банком не було доведено неможливість виконання ним рішення суду, оскільки в матеріалах справи є відсутні належні і допустимі докази на підтвердження того, що у даному випадку виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що банк намагався отримати правовстановлюючі документи на дану квартиру і в цьому йому було відмовлено, а також матеріали справи не містять відповідні докази про перешкоди з боку відповідачки для потенційних покупців цієї квартири.

Водночас відсутність попиту покупців, правовстановлюючих документів та доступу до предмета іпотеки, необхідних для його продажу, повинна була враховуватися банком при зверненні до суду з відповідними позовними вимогами, а запропонована у заяві банку зміна способу виконання судового рішення за своїм змістом виходить поза межі вимог розглянутого позову, що фактично змінює рішення суду.

Також колегія суддів констатує про голослівність твердження АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що він не в змозі отримати відповідно до закону правовстановлюючі документи на зазначену квартиру з начебто підстав не перебування її власником чи стороною договору, а лише іпотекодержателем, оскільки згідно з указаним рішенням суду, яке набрало законної сили та яке є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади й органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами та громадянами і підлягає виконанню на всій території України, було вирішено надати право банку отримати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На думку колегії суддів, заявник не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами свої вимоги, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З урахуванням наведеного оскаржена ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а відтак, на переконання колегії суддів та відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 270 грн (а.с.157) слід покласти на заявника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя-доповідачка

Судді