Справа № 296/1714/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" липня 2022 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Акціонерне товариство Акцент-Банк (скорочена назва - АТ А-Банк) звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ А-Банк заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.11.2018 у розмірі 11 116,23 грн станом на 15.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.11.2018 відповідач по справі ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надав свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Вказує, що банк свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у розмірі, відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 15.02.2022 становить 11 116,23 грн, та складається з наступного: 8 542,25 грн - заборгованість за кредитом; 2 573,98 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, від сплати якої останній ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання, призначене на 01 липня 2022 року о 09 годині 30 хвилин, сторони не прибули.
Представник позивача подав клопотання, відповідно до змісту якого АТ "Акцент-Банк" позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 22 листопада 2018 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та надав свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.11.2018, станом на 15.02.2022 ОСОБА_1 має борг в розмірі 11 116,23 грн, який складається з наступного: 8 542,25 грн - заборгованість за кредитом; 2 573,98 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредиту свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо базової процентної ставки, реальної процентної ставки, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що в свою чергу свідчить про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків.
Оскільки отримані за кредитним договором б/н від 22.11.2018 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що підтверджується анкетою - заявою та розрахунком заборгованості, паспортом споживного кредиту, враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_2 користувався наданими йому кредитними коштами, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відповідно до умов паспорту споживчого кредиту відсотків, що становить 11 116,23 грн та не спростовано відповідачем.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 11 116,23 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь АТ Акцент - Банк підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент - Банк заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.11.2018 в розмірі 11 116,23 грн, станом на 15.02.2022.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акцент - Банк 2 481,00 грн судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 06 липня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська