Справа № 495/377/22
№ провадження 2/495/1215/2022
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання - Бучка В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду цивільної справи №495/377/22 за позовною заявою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного реєстратора Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіної Олени Дмитрівни, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова Віолетта Султанівна про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного реєстратора Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіної Олени Дмитрівни, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова Віолетта Султанівна про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та про витребування майна з чужого незаконного володіння.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Шевчук Ю.В. від розгляду зазначеної вище справи. Свою заяву відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 30.06.2022 року відповідач ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні та на його думку існують наступні факти, які викликають сумніви в неупередженості судді, а саме: справу прийнято до провадження та відкрито провадження від Затоківської селищної ради, якої, на думку ОСОБА_1 , на сьогоднішній день не існує, повноваження якої припинились, та правонаступником якої є Кароліно-Бугазька громада; тобто ОСОБА_12 не мав повноважень на підписання позовної заяви, адже його повноваження припинилися; справу прийнято по не пов`язаним між собою особам та за різними земельними ділянками; суддя Шевчук Ю.В. не прийняла до уваги заяву про відкликання позовної заяви від правонаступника ліквідованої Затоківської селищної ради - Кароліно-Бугазької селищної ради, якій було передано архів документів, інвентаризаційна справа, інші документи, в якій вказано, що правонаступником були ліквідовані печатки, якими візувалася позовна заява та інші документи. Також суддею Шевчук Ю.В. не прийнято до уваги, що в позовній заяві у більшості відповідачів не вказані засоби їх зв`язку. Повідомлення про судові засідання були направлені не за адресою фактичного місця реєстрації/проживання, а за адресою вказаною в актах на землю, за якою ніхто не проживає, тобто відповідачі є необізнаними та несповіщеними про час та дату судових засідань з метою прийняття рішення суду на користь позивача. На підставі викладеного, відповідач ОСОБА_1 вважає, що такі дії є умисними з метою розгляду справи у його відсутність та не наданням йому процесуальних можливостей з витребування доказів, наданням пояснень, відзивів, заявити заяви/клопотання, що підтверджує упередженість та заінтересованість судді Шевчук Ю.В.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та адвокат в його інтересах ОСОБА_13 заяву про відвід головуючої судді Шевчук Ю.В. підтримали та просили її задовольнити.

В судове засідання представник позивача Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання Державний реєстратор Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіна О.Д. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова В.С. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд дійшов до наступного висновку.

Інститут відводу в процесуальному праві створений задля гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. ЄСПЛ неодноразово відзначав, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказувалось, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Отже, заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як на підставу для відводу головуючої судді Шевчук Ю.В. відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що 30.06.2022 року відповідач ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні та на його думку існують наступні факти, які викликають сумніви в неупередженості судді, а саме: справу прийнято до провадження та відкрито провадження від Затоківської селищної ради, якої, на думку ОСОБА_1 , на сьогоднішній день не існує, повноваження якої припинились, та правонаступником якої є Кароліно-Бугазька громада; тобто ОСОБА_12 не мав повноважень на підписання позовної заяви, адже його повноваження припинилися; справу прийнято по не пов`язаним між собою особам та за різними земельними ділянками; суддя Шевчук Ю.В. не прийняла до уваги заяву про відкликання позовної заяви від правонаступника ліквідованої Затоківської селищної ради - Кароліно-Бугазької селищної ради, якій було передано архів документів, інвентаризаційна справа, інші документи, в якій вказано, що правонаступником були ліквідовані печатки, якими візувалася позовна заява та інші документи. Також суддею Шевчук Ю.В. не прийнято до уваги, що в позовній заяві у більшості відповідачів не вказані засоби їх зв`язку. Повідомлення про судові засідання були направлені не за адресою фактичного місця реєстрації/проживання, а за адресою вказаною в актах на землю, за якою ніхто не проживає, тобто відповідачі є необізнаними та несповіщеними про час та дату судових засідань з метою прийняття рішення суду на користь позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_1 вважає, що такі дії є умисними з метою розгляду справи у його відсутність та не наданням йому процесуальних можливостей з витребування доказів, наданням пояснень, відзивів, заявити заяви/клопотання, що підтверджує упередженість та заінтересованість судді Шевчук Ю.В.

Тобто, фактично підстави для відводу, на які посилається відповідач ОСОБА_1 є його суб`єктивною думкою та незгодою із процесуальним рішенням судді? що не можеь бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Отже, для підтвердження порушення суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо), не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). 53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).».

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів сторони відповідача ОСОБА_1 щодо підстав для відводу судді Шевчук Ю.В. однак, обставини та обґрунтування відводу свідчать про те, що у сторони по справі, а саме у відповідача ОСОБА_1 склалася позиція та думка про необ`єктивність та упередженість головуючої судді, а отже майбутнє законне рішення у справі в будь-якому випадку стороною відповідача буде поставлено під сумнів.

З метою щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючого та передати провадження по справі на розгляд у іншому складі суду для подальшого вирішення справи.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 41, 260 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду цивільної справи №495/377/22 за позовною заявою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного реєстратора Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіної Олени Дмитрівни, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова Віолетта Султанівна про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Відвести суддю Шевчук Юлію Валеріївну від розгляду цивільної справи №495/377/22 за позовною заявою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного реєстратора Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіної Олени Дмитрівни, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова Віолетта Султанівна про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Передати справу до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали складено та проголошено 21.07.2022 року о 11.50 год.

Суддя: