КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року

м. Київ

справа №753/19690/21

провадження № 22-ц/824/7230/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року у складі судді Каліушка Ф.А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину у загальному розмірі 5 933,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 03 серпня 2015 року було розірвано. У шлюбі у них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 лютого 2016 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що протягом останніх шести років відповідач самоусунувся від будь-яких додаткових витрат на дитину, в добровільному порядку не брав участь у додаткових витратах на дитину, які полягали в наступному. Лікування: стоматологічні послуги у стоматологічній клініці на загальну суму 4 050 грн, консультація дерматовенеролога 550 грн, діагностика та лікування на суму 4 600 грн.

Окрім того, на оздоровлення дитини в оздоровчому таборі «Імперія дитинства» з урахуванням проїзду та вартості путівки - 7 267,91 грн.

Зауважувала, що загалом вартість додаткових витрат на лікування та оздоровлення за період 2020-2021 років склала 11 867,91 грн, однак в реалії такі витрати є набагато більші, аніж вказані в позові. Позивач просила стягнути з відповідача половину від понесених нею додаткових витрат, а саме 5 933,96 грн.

На підставі викладеного позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 06 березня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасуватита ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції помилково вважав, що додані до позовної заяви квитанції про сплату грошових коштів на суму 2 300 грн та 1 750 грн не можуть бути належними доказами, оскільки жодної медичної документації про наявність відповідної потреби як особливої обставини до позову не надано, а акт надання послуг за №9020 від 25 серпня 2021 року та консультацію дерматовенеролога також не є належними доказами, оскільки відсутні дані про оплату цих послуг, з підстав того, що в даному випадку судом не було застосовано ст. 33 Основ законодавства України про охорону здоров'я, відповідно до якої медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками.

Вказує на те, що оцінюючи акт надання послуг за №9020 від 25 серпня 2021 року та консультацію дерматовенеролога суд першої інстанції необґрунтовано поставив під сумнів факт оплати цих послуг.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно частин другої та четвертої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, оскільки додані до позовної заяви квитанції про сплату грошових коштів на суму 2 300 грн та 1 750 грн не можуть бути належними доказами, оскільки жодної медичної документації про наявність відповідної потреби як особливої обставини до позову на надано, а Акт надання послуг за №9020 від 25 серпня 2021 року та консультація дерматовенеролога також не є належними доказами, оскільки відсутні дані про оплату цих послуг.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 лютого 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 727,50 грн щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз статті 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні безпосередньо особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

З позовної заяви вбачається, що позивач посилається на те, що понесла додаткові витрати на лікування та оздоровлення спільної дитини сторін в загальному розмірі 11 867,91 грн.

Зазначає, що на стоматологічні послуги у стоматологічній клініці на дитину витратила загалом 4 050 грн, на консультацію дерматовенеролога - 550 грн, діагностику та лікування суму у 4 600 грн. Окрім того, на оздоровлення дитини в оздоровчому таборі «Імперія дитинства» з урахуванням проїзду та вартості путівки - 7 267,91 грн.

Разом з тим, як установлено з матеріалів справи, на підтвердження надання дитині стоматологічних послуг ОСОБА_1 долучила копію довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та копії двох квитанцій на суму 2 300 грн та 1 750 грн, проте з наданих документів неможливо встановити кому та які саме послуги на вказані суми надавались.

Акт надання послуг за №9020 від 25 серпня 2021 року та консультація дерматовенеролога також не є належними доказами, оскільки відсутні дані про оплату цих послуг, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Копія квитанції до прибуткового касового ордера №032-21 від 28 червня 2021 року на суму 6 600 грн та копія посадочного талону не підтверджують доводів позивача про понесення цих витрат на поїздку дитини на оздоровлення в оздоровчий табір « Імперія дитинства », оскільки встановити, що ОСОБА_4 відвідала оздоровчий табір «Імперія дитинства» з наданих доказів не вбачається, самої путівки до вказаного закладу до матеріалів справи не долучено, з наданої квитанції неможливо встановити куди та для кого придбавалася путівка.

Виходячи з викладеного, колегія уважає, що, розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання дитини, у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених нею вимог.

Зокрема, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо.

При цьому, позивач у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала суду відповідно належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення таких витрат в інтересах дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.І. Шкоріна