Справа № 591/4063/20
Провадження № 2/591/191/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві спільної часткової власності, відповідно до договору дарування від 18 березня 2009 року №437, належить 45/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Інша частина, у розмірі 55/100 часток вказаного домогосподарства, відповідно до зазначеного договору дарування, належала на праві спільної часткової власності його рідному братові - ОСОБА_5 , який проживав у зазначеному будинку разом з дружиною - відповідачкою ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 брат позивача ОСОБА_5 помер, і після його смерті, зі слів відповідачки, на підставі заповіту, власником частини належного померлому домоволодіння, стала вона.

При житті ОСОБА_5 , між ними жодного разу не виникало питань чи конфліктів щодо користування належними їм на праві спільної часткової власності будинками, однак, після смерті брата, відповідачка чинить перешкоди у користуванні належним йому майном.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, а саме, плану поверхів, стіна кімнати 1-5 належної йому частини будинку, розташована у дворі, де проживає відповідачка, і вікно на цій стіні, виходить у її двір.

Так, 10 травня 2020 року, за вказівкою відповідачки, працівники, які проводили ремонтні роботи на даху належної їй частини будинку, без згоди на те позивача, затулили вказане вікно дерево-стружковою плитою, у зв`язку з чим у його кімнаті, через недостатність світла, стало холодно та темно, що створює у його повсякденному житті певні незручності.

Відповідачка не бажає вирішити існуючу проблему мирним шляхом, добровільно знімати плиту з його вікна вона відмовилася, а лише запропонувала звернутися до суду. При цьому позивач намагався розв`язати конфлікт позасудовим шляхом, звернувшись з відповідним листом до Начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області, однак будь-яких реагувань на його звернення, протягом встановленого законом місячного строку, та навіть до часу звернення з вказаним позовом, не надійшло. Потрапити на належну відповідачці частину домоволодіння і самостійно усунути незручності, спричинені її діями, він не може, розуміючи незаконність таких дій.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд зобов`язати ОСОБА_4 зняти дерево-стружкову плиту з вікна стіни належного позивачу будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2020 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01 жовтня 2020 року, о 09 год. 00 хв.

01 жовтня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 грудня 2020 року, 09 год. 15 хв. у зв`язку з відсутністю доказів належного сповіщення відповідачки.

11 листопада 2020 року від представника відповідачки ОСОБА_4 - адвоката Страшка Є.В. надійшов відзив на позов, в яких зазначає, що категорично не погоджується з обставинами справи та позовними вимогами у повному обсязі, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки помер чоловік ОСОБА_5 , яким за життя було складено заповіт (07 липня 2016 року). На підставі заповіту відповідачкою успадковано все майно, яке було у чоловіка на день смерті, в тому числі частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 18 березня 2009 року кімната позивача 1-5 межує з подвір`ям відповідачки, а саме одне з вікон вказаної кімнати виходить на двір, яке перебуває у її користуванні.

Вказане вікно завжди було закрито від позивача, і до того моменту поки чоловік не помер претензій з цього питання ніколи не виникало. Відповідачка розуміє, що вона стала для позивача та його родини не потрібною, вони вважають її чужою в цій родині. Майже кожного дня родина померлого чоловіка влаштовує безпідставні сварки з приводу цього вікна, викликають поліцію, одним словом влаштовують показові «виступи».

Позивач не може змиритись з тим фактом, що саме у володіння відповідачки перейшло право на частину спільного будинку. Відповідачка не бажає з ними спілкуватись та сваритись, проте спірне вікно було завжди закрите, що можуть підтвердити свідки.

Позивачем не доведено порушення його прав щодо спірної частини майна у житловому будинку. В позовній заяві відсутні обґрунтування, що вказані дії відповідачки призвели до порушення конструктивних елементів, засобів протипожежного захисту, чи проведено з порушенням вимог державних будівельних норм.

ОСОБА_1 не надано суду належних доказів на підтвердження того, що «затулене» вікно створює перешкоди у користуванні йому вказаною кімнатою, або призвело до затінення приміщення чи зниження рівня природнього освітлення. В кімнаті, де знаходиться вказане вікно є ще одне вікно, яке виходить на вулицю та кімната повністю освітлюється сонячним промінням в сонячний день. А спірне вікно виходить на подвір`я відповідачки, де знаходиться навіс і світло ніколи у вказане вікно не доходило.

Позивачем також не надано належних доказів порушення відповідачкою будь-яких правил добросусідства. Дії відповідачки жодним чином не порушують права позивача. Відповідачка вважає, що подання позовної заяви з вказаного питання не більше, ніж спроба психічного тиску на неї з метою створення нестерпних умов її подальшого проживання в будинку.

Враховуючи викладене, просить суд відмовити суд у задоволенні позовних вимог (а.с.42-45).

11 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 лютого 2021 року 14 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням позивача про відкладення судового засідання для можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 23 червня 2021 року з викликом свідків у справі.

23 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідачки про відкладення.

05 жовтня 2021 року допитано свідків ОСОБА_6 ,, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в зв`язку із закінченням процесуально відведеного часу, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 січня 2022 року, сторони зобов`язані забезпечити явку свідків.

12 січня 2022 року допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 15 березня 2022 року для виклику свідка.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 05 липня 2022 року, 13 год. 30 хв.

В судовому засіданні, яке відбулося 05 липня 2022 року, позивач та його представник підтримади заявлені позовні вимоги, представник відповідачки заперечував проти задоволення позову.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 18 березня 2009 року позивачу ОСОБА_1 належить 45/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , інша частина будинку у розмірі 55/100 часток вказаного домогосподарства належала на праві спільної часткової власності - ОСОБА_5 (а.с.4).

За вказаним договором відчужено: ОСОБА_1 : з житлового будинку літ. «А-І» внутрішньою площею 52,8 кв.м.: коридор 1-6 площею 6,0 кв.м., шафа 1-7 площею 0,6 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 15,0 кв.м., житлова кімната 1-8 площею 9,9 кв.м.;

житлова прибудова літ. «А-І» внутрішньою площею 26,8 кв.м.;

погріб літ. «п/г» площею 10,0 кв.м., вбиральня літ. «Г» площею 1,8 кв.м., гараж літ. «М» площею 24,7 кв.м., оглядова яма площею 3,4 кв.м., сарай літ. «Л» площею 13,7 кв.м., душ літ. «Е» площею 2,6 кв.м., навіс «О» площею 9,7 кв.м., сарай літ. «П» площею 27,6 кв.м., ворота з хвірткою № 1 площею 7,6 кв.м., огорожа № 3 площею 14,3 кв.м., 2/3 частини огорожі № 5, огорожа № 6 площею 27,2 кв.м., що складає 45/100 частин ідеальні долі;

ОСОБА_5 : з житлового будинку літ. «А-І» внутрішньою площею 52,8 кв.м.: житлова кімната 2-4 площею 11,5 кв.м.;

житлова прибудова літ. «А2-І`внурішньою площею 36,3 кв.м.;

ганок літ. «кр» площею 2,4 кв.м., ганок літ. «кр» площею 3,3 кв.м., ворота з хвірткою № 2 площею 6,6 кв.м., огорожа № 4 площею 18,7 кв.м., 1/3 частина огорожі № 5, що складає 55/100 частин ідеальної долі.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_11 на підставі договору дарування від 18 березня 2009 року на праві спільної часткової власності належить 45/100 часток житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.6).

З копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що стіна кімнати 1-5 належної позивачу ОСОБА_1 частини будинку, розташована у дворі, де проживає відповідачка ОСОБА_4 (а.с.7-10).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 08 червня 2007 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 749 (а.с. 47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.48).

За життя, 07 липня 2016 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав дружині ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мазною Г.І., зареєстровано в реєстрі № 1654 (а.с. 46).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою сторін, підтримує дружні стосунки з позивачем. Проживає по АДРЕСА_1 з 2012 року, є сусідкою відповідачки, їх будинки стоять навпроти один одного. Позаминулим літом вона побачила повністю забите вікно у позивача. Випадково помітила, зі свого будинку. Свідок зателефонувала ОСОБА_12 дружині позивача. Хто забив вікно не бачила. Будівельні роботи там постійно велися, і останнім часом теж, ремонтували дах.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою сторін, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року. Вікно позивача було завжди відкритим. Приблизно у травні 2020 року вона побачила, що забите вікно будівельним матеріалом. Пояснила, що поки ОСОБА_13 був живий, ніхто вікно не забивав. І після його поховання також було відкрите вікно. Коли і ким стало забите вікно їй не відомо. До цього там висіла мотузка, можливо вікно затулялося ганчіркою. Очевидцем конфліктів між сторонами вона не була. Щодо вікна ніяких суперечок між братами не відомо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з 1965 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Їхній двір межує з двором ОСОБА_14 . Їй відомо, що ОСОБА_4 забила вікно. Вона проходила повз, і з вулиці видно, що вікно забите. Пізніше вона якось зайшла до позивача у гості, вона спілкується з мамою позивача - ОСОБА_15 , і вона походила по кімнатах, зайшовши у спальню позивача помітила, що в ній темно, і дійсно побачила, що вікно забите. Це було у травні 2020 року. З її подвір`я спірне вікно не видно, але з вулиці видно.

Пояснила, що вона була присутня на похованні ОСОБА_16 та на проминках 40 днів вікно не було забите тоді. За життя ОСОБА_13 вона не бачила, щоб вікно чимось завішувалось. Ніби нормально брати жили, не сварилися. Хто забив вікно вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона підтримує дружні стосунки з відповідачкою близько 19 років. Спірне вікно знаходиться на подвір`ї, і завжди було у такому вигляді, але було затулено. Коли чоловік відповідачки ОСОБА_17 був живий, під вікном стояло крісло.

Вперше десь 10 років тому вона була на подвір`ї. Це вікно біля вхідних дверей. Вона не бачила, що це вікно, бо воно було закрите якимось матеріалом. Про вікно стало питання після подачі позову. Вона бачила плиту, якою закрито вікно, але коли вона з`явилася пояснити не може. Про конфлікти між сторонами їй нічого не відомо, відповідачка не говорила.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона з відповідачкою є близькими подругами, товаришують з 2013 2014 року. ОСОБА_16 знає з 1996-1997 року, були сусідами по дачі. З відповідачкою близькі стосунки, часто була у неї вдома. Скільки разів була вдома у відповідачки вікно завжди було закрите, але яким матеріалом сказати не може. Як казав ОСОБА_13 , з братом погані відносини, на Дні народження не вітав його. Ремонтних робіт на даху вона не бачила. Плита дерев`яна стояла у 2019 році, на момент поховання ОСОБА_13 вже стояла плита.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Під час судового розгляду встановлено, що при поділі житлового будинку та надвірних споруд, що відбулося при вчиненні договору дарування житлового будинку, питання про закладення вікна, розташованого на стіні кімнати 1-5 будинку АДРЕСА_1 , не вирішувалось.

Встановлені судом обставини справи вказують на те, що вікно, яке належить позивачу було закрите дерево-стружковою плитою без його згоди. Це фактично не заперечується і відповідачкою, за повідомленими нею обставинами, вона вказує на наявність конфлікту між братами.

Встановлені обставини свідчать про наявність перешкод у користуванні позивачу спільною власністю, а також про відсутність між сторонами домовленості щодо користування вікном, розташованим на стіні кімнати належній позивачу, що і призводить до конфліктних ситуацій.

Встановленням дерево-стружкової плити на вікно саме з території подвір`я, належного ОСОБА_5 , порушено право позивача користуватися спірним майном, яке перебуває у спільній власності, враховуючи відсутність його згоди на встановлення такої плити.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на вказані вимоги законодавства, доводи представника відповідачки про те, що вона не вступила у право власності після смерті чоловіка, який був співвласником частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , є неспроможними та не приймаються до уваги судом, оскільки з наданих відповідачкою доказів вбачається складання ОСОБА_5 заповіту на користь відповідачки, та відомості про її відмову від прийняття спадщини за заповітом суду не надані.

Під час судового розгляду встановлено обставини, які вказують на порушення права позивача користуватися спірним майном, яке перебуває у спільній власності, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття дерево-стружкової плити з вікна стіни належної ОСОБА_1 кімнати 1-5 будинку АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити

Зобов`язати ОСОБА_4 зняти дерево-стружкову плиту з вікна стіни належної ОСОБА_1 кімнати 1-5 будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 понесені судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачка: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлене 18 липня 2022 року.

Суддя А.П.Сидоренко