ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/612/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

сторін:

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/20023/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2022 року (ухвалене суддею Позняком В.М., повний текст якого складено 18 квітня 2022 року) в справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей у зв`язку з продовженням навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду із позовами до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей у зв`язку з продовженням навчання.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка ОСОБА_7 посилалася на те, що її батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 27 грудня 2002 року. Сімейні стосунки між ними не склались, у зв`язку з чим шлюб було розірвано. З цього часу позивачка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Крім того, позивачка, будучи повнолітньою, на даний час продовжує навчання у ДНВЗ «Тернопільський коледж харчових технологій і торгівлі», а тому потребує допомоги. Просила врахувати, що вона навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати та отримувати дохід. На утриманні її матері також перебувають її брати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а тому мати несе великі витрати на оплату комунальних послуг, ліки, продукти харчування та навчання дітей. При цьому, відповідач працює та отримує заробітну плату, є здоровою особою та матеріально забезпечений, а тому має можливість допомагати.

У зв`язку з наведеним просила суд стягувати із відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_8 посилався на те, що будучи повнолітнім, він на даний час продовжує навчання у Західноукраїнському національному університеті, а тому потребує допомоги. Просить врахувати, що він навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати та отримувати дохід. На утриманні його матері також перебувають брат ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_12 , тому мати несе великі витрати на оплату комунальних послуг, ліки, продукти харчування та навчання дітей. Крім того, просить врахувати стан здоров`я та майновий стан відповідача, який працює та отримує заробітну плату, має у власності нерухоме майно.

У зв`язку з наведеним просив суд стягувати аліменти на його користь у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року матеріали цивільної справи №607/20036/21 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання, об`єднано в одне провадження з матеріалами цивільної справи №607/20023/21, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 2300 грн. щомісяця, починаючи стягувати з 03 листопада 2021 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання в розмірі 2500 грн щомісяця, починаючи стягувати з 03 листопада 2021 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач в силу незначних доходів не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачам. Зазначає, що середньомісячний чистий дохід з врахуванням податків та сплати аліментів за 2021 року становить 7663.02 грн. в місяць. Звертає увагу на те, що судом стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей відповідача в розмірі 4800 грн., що перевищує 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена на руки ОСОБА_1 , а тому останній об`єктивно не спроможний виплачувати аліменти в такому розмірі. Крім того, на утриманні відповідача перебуває його непрацездатна матір ОСОБА_13 , яка є особою пенсійного віку із незадовільним станом здоров`я.

У зв`язку з викладеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Рохов О.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви викладені у ній.

Представник позивачів адвокат Молень І.Й. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Батьками позивачів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради (а.с.9-10).

Батьки позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 15 червня 2000 року, який було розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 02 листопада 2005 року (а.с.12).

Як вбачається з довідки №294, виданої 06 вересня 2021 року ДВНЗ «Тернопільський коледж харчових технологій і торгівлі», позивач ОСОБА_7 навчається в ДВНЗ «Тернопільський коледж харчових технологій і торгівлі», за спеціальністю 076 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», форма навчання денна, державна. Період навчання 01 вересня 2021 року 30 червня 2023 року (а.с.14).

Також, як вбачається з довідки №272 від 02 вересня 2021 року, виданої Західноукраїнським національним університетом, позивач ОСОБА_8 навчається на денній формі навчання Західноукраїнського національного університету, за спеціальністю 053 «Психологія», завершення навчання згідно з навчальним планом 30 червня 2024 року (а.с.15).

Відповідно до довідки №17, виданої 06 вересня 2021 року ОСББ «Лучаківського 4», позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_9 (а.с.8).

Згідно договору про надання освітньої послуги для підготовки фахівців №374468 від 16 серпня 2021 року, укладеного між Тернопільським національним економічним університетом та ОСОБА_9 , для здобувача вищої освіти ОСОБА_8 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 77180.00 грн. (а.с.16)

Згідно квитанції №N1GBN4327M від 16 серпня 2021 року, ОСОБА_9 оплачено 9080.00 грн. за навчання ОСОБА_8 , згідно договору №374468 (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_1 працює в Хмельницькому навчально-виховному комплексі №4 на посаді вчителя трудового навчання з 01 вересня 2001 року та за період з січня 2021 року по вересень 2021 року отримав заробітну плату на загальну суму 145637.00 грн. При цьому, сплачені аліменти ставлять 44396.10 грн. Вказане підтверджується довідкою №513/01-30 від 06 жовтня 2021 року (а.с.22-23).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №276020216 від 22 вересня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, загальною площею 56.3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19-20).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року у справі №607/22886/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд ухвалив стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2019 року до закінчення ОСОБА_8 навчання 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Стягнення аліментів за вказаним рішенням припинено.

Відповідно до довідки про доходи №1 від 12 квітня 2022 року слідує, що відповідач ОСОБА_1 працює в Хмельницькому навчально-виховному комплексі №4 на посаді вчителя трудового навчання та за період з січня 2021 року по грудень 2021 року отримав заробітну плату на загальну суму 145637.00 грн., з яких:

180122.92 грн. - заробітна плата;

56451.64 грн. сплачені аліменти;

91956.32 грн. заробітна плата на руки (а.с.146).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 14 квітня 202 року, виданої КП Хмельницький міський центрпервинної медико-санітарної допомоги №2 убачається, що ОСОБА_13 потребує постійного амбулаторного лікування (а.с.147).

Згідно із пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 від 02 квітня 2008 року, виданого Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_13 отримує пенсію за віком.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до вимог статі 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_1 досягли повноліття, проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, при цьому продовжують навчання на денній формі, у зв`язку з чим не можуть працювати та утримувати себе, а тому потребують матеріальної допомоги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач працює, має стабільний заробіток та відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні,

Таким чином обґрунтованим є висновок суду, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітнім дітям.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що визначений розмір аліментів на утримання двох повнолітніх дітей в сумі 4800 грн. перевищує 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена на руки ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що за період з січня 2021 року по грудень 2021 року апелянт отримав заробітну плату, за виключенням усіх відрахувань, в розмірі 91956.32 грн. - заробітна плата на руки. Отже, середньомісячний чистий дохід ОСОБА_1 з врахуванням податків та сплати аліментів за 2021 року становить 7663.02 грн. в місяць.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на викладене, визначений судом розмір аліментів в сумі 4800 грн. на утримання позивачів буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена ОСОБА_1 .

Також, апеляційний суд враховує здоров`я та матеріальне становище позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_1 не представлено належних доказів щодо того, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання повнолітнім дітям.

Суд першої інстанції не врахував, що згідно довідок про доходи ОСОБА_1 , які подані позивачами до позовних заяв, із заробітної плати відповідача додаткового відраховуються аліменти.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, підлягає зміні, шляхом зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання ОСОБА_14 (яка навчається на державній формі) до 1500 грн. та на утримання позивача ОСОБА_8 (який навчається на платній формі) до 2000 грн.

Такий розмір не є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дочки та сина.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що на його утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір ОСОБА_13 , яка є пенсійного віку із незадовільним станом здоров`я, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки долучені відповідачем пенсійне посвідчення та виписка із медичної картки ОСОБА_13 не підтверджують факт проживання відповідача разом із матір`ю та не відображає майновий стан ОСОБА_13 .

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 , яка продовжує навчання з 2300 грн. до 1500 грн. та повнолітнього сина ОСОБА_8 , який продовжує навчання з 2500 грн. до 2000 грн., щомісяця, і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2022 року змінити, зменшивши суму стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, з 2300 гривень до 1500 гривень, та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, з 2500 гривень до 2000 гривень, щомісяця, починаючи стягувати з 03 листопада 2021 року і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 18 липня 2022 року.

Головуючий

Судді