Справа № 242/1190/22
Провадження № 2/242/764/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ :

04.07.2022 року позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заяву до ОСОБА_2 про стягнення авансу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Хацько Н.О.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

В своєму рішенні від 20.07.2006 року «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський Суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно поданої позовної заяви відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з позову та доданих матеріалів, позивач ставе питання стягнення авансу щодо порушення умов укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав судам роз`яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Таким чином, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд доходить висновку, що вказані у позовній заяві вимоги підлягають розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, що розташоване у місті Авдіївка.

Згідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явленні одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта вартість якого є найвищою.

Згідно до розпорядження Верховного Суду від 19.01.2022 р. № 1 «Про відновлення роботи Авдіївського міського суду Донецької області» відновлено з 20 січня 2022 року роботу Авдіївського міського суду Донецької області та забезпечити розгляд справ (проваджень), підсудних цьому суду, з 11 лютого 2022 року.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу територіально відноситься до юрисдикції Авдіївського міського суду Донецької області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому, статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу передати за підсудністю до Авдіївського міського суду Донецької області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якої вона належить, за місцезнаходження нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 162, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу передати на розгляд до Авдіївського міського суду Донецької області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.О. Хацько