Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2603/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя залишила заповіт свого онука- ОСОБА_3 , заповіт складено Виконкомом Фанчиковської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 47 від 14.03.2006 році.

Родинні зв`язки підтверджуються копіями свідоцтв про народження.

Після смерті баби відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1 .

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, оскільки з самого народження і на даний час проживає у вище згаданому будинку.

Дідо позивача - ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько позивача- ОСОБА_5 помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, який був втрачений ще за життя спадкодавця.

Позивачем ОСОБА_1 було подано письмову заяву до Державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про прийняття спадщини за заповітом яка відкрилася після смерті баби, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно і було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач представник Виноградівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, протии задоволення позову не заперечив.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя залишила заповіт свого онука- ОСОБА_3 , заповіт складено Виконкомом Фанчиковської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 47 від 14.03.2006 році.

Родинні зв`язки підтверджуються копіями свідоцтв про народження.

Після смерті баби відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1 .

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, оскільки з самого народження і на даний час проживає у вище згаданому будинку.

Дідо позивача - ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько позивача- ОСОБА_5 помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, який був втрачений ще за життя спадкодавця.

Позивачем ОСОБА_1 було подано письмову заяву до Державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про прийняття спадщини за заповітом яка відкрилася після смерті баби, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно і було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду.

Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Інших спадкоємців передбачених ст..1241 України немає.

Верховний суд України в п.23 Постанови пленуму «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив що Свідоцтво про права власності на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку , установленому цивільним законодавством. За наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про права на спадщину вимоги про визнання прав на спадщину судом розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно довідки від 24.05.2022 року технічної інвентаризації житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на нерухоме майно, виданого Фанчиківською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області 28.04.2007 року гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Перебудови та реконструкції житлового будинку під час проведення технічної інвентаризації експертом не виявлено.

Крім того, згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради № 370 від 23.05.2022 року в по господарській книзі № 1 домогосподарство в АДРЕСА_2 , рахується за померлою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частиною 3 ст.1296 ЦК України регламентовано , що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією заявою.

Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі я не маю можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, який був втрачений ще за життя спадкодавця, віднайти вдалося лише копію Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (копія додається до матеріалів справи).

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , право власності на: - житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами , розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлою бабою- ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта