Справа № 930/3029/21
Провадження № 22-ц/801/1050/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 рокуСправа № 930/3029/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Безрученко Н. Р.

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2022 року, постановлене у складі судді Царапори О. П. в м. Немирів, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2021 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований, що 18.05.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № тп62395а0в, відносно транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». 09.08.2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 » на а/д «М-12» скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року по справі № 128/2037/20 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі вказаної заяви та надання потерпілою стороною документів було складено страховий акт № ARX 2616665 від 01.09.2020 року. На підставі цього акту ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 201 454,20 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № ЕР181894949 в ПрАТ СК «ВУСО», то остання відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі страхового ліміту в сумі 130 000 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 71 454, 20 грн, тому позивач висував вимогу стягнути цю суму з відповідача як винуватця ДТП на підставі статті 993 ЦК України ( в порядку суброгації).

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2022 року, позов ПАТ «Страхова компанія «АРКС» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 71 454, 20 грн. Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так як страхової виплати ПрАТ СК «ВУСО» було недостатньо (130 000 грн) для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, тому суд прийшов до висновку, що відповідач як заподіювач шкоди повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 71 454, 20 грн.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Основні доводи апеляційної полягають у тому, що ОСОБА_1 вважає рахунок, страховий акт та розрахунок страхового відшкодування неналежними доказами, які не можуть підтверджувати реальний розмір завданого збитку внаслідок ДТП. Також відповідач зазначає, що страхове відшкодування було перераховано на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 і тому відсутні підстави для сплати ПДВ у розмірі 33 575,70 грн, про що зазначено в рахунку № СПМ-К-ДВ-2673 від 17.08.2020 року. Вважає, що позивачем не доведено реального розміру понесених витрат, що давало б право на компенсацію у заявленому розмірі.

06 червня 2022 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подало відзив на апеляційну скаргу у якому посилається на ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», у відповідності до якої було виплачено страхове відшкодування у розмірі 201 454, 20 грн на підставі рахунку організації, яка здійснювала ремонт автомобіля: ТОВ «Преміум Моторс». Наголошує, що у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі фактично виплаченого відшкодування, а оскільки отриманого страхового відшкодування від ПрАТ СК «ВУСО», де була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_1 , недостатньо, тому різниця має бути стягнена з відповідача. Суд першої інстанції дав вірну оцінку обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Капля Ю. С. в режимі відеоконференції заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини:

- 18 травня 2020 року АТ «СК «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп62395а0в (а.с.12-18);

- 19.05.2020 року між страховою компанією «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено додаткову угоду № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп62395а0в від 18 травня 2020 року (а.с.19);

- Згідно з постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2020 року, 09.08.2020 приблизно 15-45 год. на а/д «М-12» сполученням Стрий-Кропивницький-Знам`янка, 406км+944м у Вінницькому району Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-21214 , д.н.з. НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення із автомобілем марки TOYOTA RAV-4 HYBRID , д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, як наслідок автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.22);

- 09.08.2022 року, ОСОБА_2 подав до страхової компанії «АРКС» заяву про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.6);

- Відповідно до рахунку № СПМ-К-ДВ2673 від 14.08.2020 року виданого ТОВ «Преміум Моторс», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 201 454, 20 грн. (а.с.25);

- АТ «СК «АРКС» страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 201 454, 20 грн, що встановлено з страхового акту № ARX2616665 від 01.09.2020 року. (а.с.36);

- 02 вересня 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило ТОВ «Преміум Моторс» 201 454, 20 грн. в рахунок страхового відшкодування згідно акту № ARX2616665, що підтверджено платіжним дорученням № 700921 від (а.с.37);

-сторони не заперечують, що ПАТ «СК «АРКС» отримало від Страховика ОСОБА_1 ПрАТ «СК «ВУСО» 130 000 грн. страхового відшкодування.

Між сторонами виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньотранспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Частиною другою ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з комплексного аналізу вказаних вище норм різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням має бути сплачена ОСОБА_1 .

Розмір фактичної шкоди, яка утворилась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, ОСОБА_1 , обґрунтовано належними та допустимим доказами, а саме рахунком № НОМЕР_3 від 14.08.2020 року, який виставило СТО ТОВ «Преміум Моторс», до якого був направлений застрахований транспортний засіб «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 для проведення ремонтних робіт.

Зазначене вище кореспондується з п. 25.10 Договору № тп62395а0в від 18.05.2020 року добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 , в якому значиться, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складення кошторису вартості відновлення транспортного засобу, який складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі його рахунків.

Тобто суд першої інстанції вірно встановив, що рахунок ТОВ «Преміум Моторс», який здійснював ремонт пошкодженого автомобіля, є достатньою підставою для перерахування коштів позивачем як страховиком потерпілого ОСОБА_2 .

Згідно статті 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Саме такий перехід права вимоги відбувся у справі що розглядається: позивач ПАТ «СК «АРКС» як страховик потерпілого ОСОБА_2 виплатив йому шляхом перерахування ТОВ «Преміум Моторс», який здійснив ремонт автомобіля, страхове відшкодування в розмірі 201 454,20 грн за шкоду, спричинену відповідачем ОСОБА_1 , а оскільки отриманого від страховика ОСОБА_1 АТ «СК ВУСО» страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн недостатньо для покриття спричиненої шкоду, тому різниця в сумі 71 454,20 грн (201 454,20 130 000 ) підлягає стягненню з винуватця ДТП ОСОБА_1 .

Хоча суд першої інстанції помилково зазначив про відшкодування збитків в порядку регресу, проте це не впливає на правильність остаточного рішенням суду. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 року у цивільній справі № 755/18006/15-ц.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Стосовно доводів апеляційної скарги про помилкове включення до страхової виплати ПДВ, слід зазначити наступне.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Проте у разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

Оскільки в справі що розглядається, як уже зазначалося вище, ремонт пошкодженого автомобіля був здійснений СТО ТОВ «Преміум Моторс», який є платником ПДВ, а кошти були перераховані безпосередньо йому, що підтверджено платіжним дорученням від 20.09.2022 року № 700921 (а.с.37), тому включення до страхової виплати сум ПДВ є правомірним, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду без змін (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України) як такого що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч. 1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити наступне: за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 3 405 грн 00 коп. судового збору квитанція на звороті а. с. 102, проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені відповідачем судові витрати не підлягають стягненню.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за ним.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк