Справа № 461/4634/19
Провадження № 2-др/463/43/22
19 грудня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Гирич С.В
з участю секретаря судового засідання Лаптєвої І.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши питання постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики та позовом третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики,
рішенням суду від 25 листопада 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено; вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти за договором позики в розмірі 60 000 доларів США, 3% річних за період з 03 листопада 2017 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 7 757,26 доларів США, що загальному становить 67 757,26 доларів США, що станом на день постановлення рішення становить 2 477 788,14 грн; здійснювати нарахування 3% річних із суми боргу 60 000 доларів США починаючи з тридцять першого дня після припинення або скасування дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення ОСОБА_4 виконання грошового зобов`язання за рішенням суду до моменту повного виконання рішення суду. В задоволенні позову третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики відмовлено за безпідставністю.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу в загальному розмірі 41 300 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану заяву, просить здійснити розподіл судових витрат витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача щодо клопотання заперечив. Вважає, що існують підстави для зменшення суми витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат не співмірний із складністю справи та затраченим часом.

Третя особа за первісним позовом в засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомлені. А тому суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви без участі третьої особи за первісним позовом.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено; вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти за договором позики в розмірі 60 000 доларів США, 3% річних за період з 03 листопада 2017 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 7 757,26 доларів США, що загальному становить 67 757,26 доларів США, що станом на день постановлення рішення становить 2 477 788,14 грн; здійснювати нарахування 3% річних із суми боргу 60 000 доларів США починаючи з тридцять першого дня після припинення або скасування дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення ОСОБА_4 виконання грошового зобов`язання за рішенням суду до моменту повного виконання рішення суду. В задоволенні позову третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики відмовлено за безпідставністю.

Згідно положень ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається із тексту рішення суду в такому не вирішено питання розподілу судових витрат витрат на правову допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача, який до закінчення дебатів у справі під час судового засідання заявлено про подання документів щодо судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, подав докази, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, а саме: додаткові договори, акт про надання послуг, банківську квитанцію.

З оглянутих у судовому засіданні квитанцій вбачається, що представником позивача заяву про відшкодування судових витрат скеровано відповідачу та третій особі за вказаними ними адресами проживання.

Таким чином, з врахуванням розгляду судом первинного позову та позову третьої особи, а відтак до розподілу у вказаній справі підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 41 300 грн. у відповідності до обсягу робіт за кожним із позовів.

А тому, оскільки рішенням суду не вирішено питання розподілу вказаних витрат, а тому слід постановити про це додаткове рішення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з іншої сторони суд враховує позицію Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої суд звернув увагу на:

-умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського

об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій);

- витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо);

- докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

При цьому суд також зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, з врахуванням задоволення первісного позову до ОСОБА_4 , та відмови в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , враховуючи складність справи, поведінку сторони відповідача та третьої особи, які неодноразово зривали судові засідання, відповідач зловживав своїми правами і оскаржував ухвали про відкриття провадження у справі, відповідно до положень ст.121 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме: з ОСОБА_4 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 275 грн.; а з ОСОБА_5 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 775 грн.

Що стосується заперечення представника відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу, то відповідно до положень частини 5 і 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що стороною відповідача та третьою особою, яка заявила свій позов і виступає по ньому позивачем, не доведено неспівмірність витрат на правничу допомогу, оскільки сторона позивача представила розрахунок витрат на правничу допомогу, він складений із врахуванням складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною та значення спору для сторін. При цьому слід звернути увагу, що сторона позивача після вчинення відповідних процесуальних дій ( надання відзиву на позови, подання заперечень з приводу тих чи інших процесуальних питань) подавала документи про понесені витрати на правничу документи і вони долучалися до матеріалів справи і відповідач та третя особа з ними були ознайомлені за виключенням понесених витрат у сумі 10 тис. грн., які були сплачені позивачем 30.11.2022 року. Але разом із заявою про відшкодуванням витрат на правничу допомогу документи про понесені останні витрати на правничу допомогу були скеровані відповідачу та третій особі.

А тому суд вважає, що підстав зменшення витрат на правничу допомогу не має.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

постановити по справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 275 грн. (двадцять одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень)

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 775 грн. (двадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень)

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту судового рішення 29 грудня 2022 року.

Суддя: Гирич С.В