Справа №295/6408/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

14.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану незаконними діями при здійсненні своїх повноважень при розгляді клопотання від 16.04.2013 року з порушенням законодавства, у розмірі 38250,00 грн.

В обґрунтування позову вказала, що Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради є правонаступником Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради, яке при розгляді клопотання від 16.04.2013 року про надання дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , допустило істотне порушення законодавства та конституційних прав позивача.

Позивач посилається на те, що незаконність дій Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради полягає в тому, що під час складання висновку №185-П/2013 від 06.05.2013 року допущено ряд порушень законодавства, а саме: 1) порушено строки розгляду клопотання від 16.04.2013 р., яке було розглянуте лише 11.07.2013 року, тобто через 90 днів; 2) незаконна відмова врахування при складенні висновку №185-П/2013 від 06.05.2013 року документів, долучених до клопотання (графічний матеріал, фотокартки забудови по пров. 1-му Винокурному в м. Житомирі); 3) незаконне внесення до висновку неправдивих відомостей, зокрема, незаконне об`єднання у висновку генерального плану з детальним планом та посилання на детальний план території по АДРЕСА_1 , який не розроблявся і не затверджувався; 4) незаконне внесення до висновку завідомо неправдивих відомостей з приводу розташування земельної ділянки площею 0,10000 га на території багатоповерхової забудови; 5) незаконне внесення до висновку завідомо неправдивих відомостей щодо розташування земельної ділянки в межах червоних ліній; 6) незаконне внесення до висновку посилання на фрагмент з плану м. Житомира, на якому незаконно зазначено ряди гаражів кооперативу «Хмельники», незаконне зазначення розташування червоних ліній.

Позивач вказує, що протиправні дії відповідача призвели до погіршення стану її здоров`я, душевних страждань, позбавлення можливості у реалізації її звичок та бажань, що спричинило погіршення відносин з оточуючими людьми та інших негативних наслідків, що завдало позивачу моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони стосуються приватноправових відносин і містять наявність спору щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є фізична особа.

Пунктом 1 частини м статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

До адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, який не суперечить закону, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцева рада та її виконавчий комітет в межах своєї компетенції приймають рішення.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).

Нормами статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

За змістом частини першої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 08 листопада 2018 року № 1215, департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради є виконавчим органом: спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури, спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини та робочим органом з питань розміщення зовнішньої реклами Житомирської міської ради.

Департамент є правонаступником управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 820/4149/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 820/4439/17 висловлювала правову позицію про те, що якщо особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

У таких спорах право позивача не було реалізовано внаслідок відмови відповідача в погодженні проєкту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Наявність існуючого речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку судами не встановлено.

Судом встановлено, ОСОБА_1 16.04.2103 року звернулась до голови Житомирської міської ради із клопотанням про надання їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради підготовлено висновок від 06.05.2013 року № 185-П/2013 щодо попереднього розгляду матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки, в якому зазначено про неможливість виділення у користування земельної ділянки площею 0,1000 га.

В подальшому, рішенням Житомирської міської ради від 11.07.2013 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за її клопотанням.

Отже, ОСОБА_1 щодо наданого висновку і порядку розгляду клопотання від 16.04.2013 року має заперечення та вважає такі дії незаконними, що є предметом розгляду згідно зі змістом позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви позивача виконував владні управлінські повноваження у відповідній сфері діяльності, тобто в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду, а відтак не може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.

Крім того, при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 заявляла про незаконні, на її думку, дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради щодо надання висновку попереднього розгляду матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки при розгляді її клопотання від 16.04.2013 року, внаслідок чого були порушені її конституційні права й завдана моральна шкода, яку вона також просить стягнути.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 180/1560/16-а (провадження № 11-1123апп19) висловлювала правову позицію про те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Отже, позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень та просить відшкодувати спричинену їй шкоду й звернулась до суду із позовом про захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки у власність. За таких обставин, відшкодування моральної шкоди заявлено в одному провадженні з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а тому суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є адміністративно-правовими та справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства. Наразі між сторонами речові приватноправові відносини не виникли, має місце захист інтересу в отриманні земельної ділянки у власність, який не реалізовано.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 26 листопада 2021 року у справі справа № 295/5101/21 (провадження № 61-16527св21).

Європейський суд з прав людини вказав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії).

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Крім того, в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала цивільна справа №295/606/22, зареєстрована 18.01.2022 року, за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав при складанні висновку № 185-п/2013 від 06.05.2013 року, виготовленого за наслідками розгляду її клопотання від 16.04.2013 року.

Відповідно до ухвали суду від 27.04.2022 р. провадження у справі було закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що такий спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.06.2022 р. вказану ухвалу залишено без змін, ухвала набрала законної сили.

Дослідивши зміст позовної заяви, яка була подана 18.01.2022 року, і зміст даної позовної заяви, суд вважає, що позивач повторно звернулась до суду з вимогами до того ж самого відповідача, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зміна формулювань та перефразований виклад обставин, на переконання суду, не впливає на зміст заявлених вимог і по своїй суті є аналогічним зверненням, позов заявлених до того ж відповідача, про той же предмет і з тих же підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а також у зв`язку з тим, що набрала законної сили ухвала про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька