Справа № 536/1992/21
Провадження № 2/524/2593/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

15.11.2021 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.11.2021 року позовну заяву передано на розгляд до Ленінського районного суду міста Полтави.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.02.2022 року ухвалу судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.11.2021 року скасовано, справу направлено до Кременчуцького районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі № 536/1992/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку із заявленими самовідводами суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області, на підставі розпорядження голови Кременчуцького районного суду Полтавської області № 6 від 13.05.2022 року справу передано на розгляд до найбільш територіально наближеного суду - Автозаводського районного суду міста Кременчука.

19.05.2022 року справа надійшла до провадження Автозаводського районного суду міста Кременчука.

Після самовідводів суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука, 13.07.2022 року на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Кривич Ж.О. надійшла цивільна справа № 536/1992/21, провадження № 2/524/2593/22, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії.

07.07.2022 року під час розгляду іншої справи № 536/2067/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання незаконним відключення електропостачання, ОСОБА_1 звинуватив головуючу суддю у релігійній упередженості, у підтримці «руського міру», а також відсутності належної кваліфікації. Так, ОСОБА_1 заявив, що суддя, як православна за віросповіданням людина, ставиться до хасидів неприязно; суддя придбала православних «ідолів» - ікони, чим підтримала країну-агресора; суддя діє очевидно в інтересах відповідача, оскільки допустила до участі у справі представника без належних повноважень; суддя видала копії ухвал з відміткою про те, що їх оригінали містяться в матеріалах кримінального провадження, що є недостовірною інформацією.

Ухвалою суду від 07.07.2022 року у справи № 536/2067/21 задоволено заяву судді Кривич Ж.О. про самовідвід.

ОСОБА_1 посилався на інші дії головуючого судді, які на його думку, додають йому аргументів на користь упередженості та необ`єктивності судді.

13.07.2022 року у справі № 536/1992/22, провадження № 2/524/2593/22, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії головуючим було заявлено самовідвід, який мотивовано тим, що відсутність довіри до суду у складі головуючого судді Кривич Ж.О., викликає у позивача сумніви у неупередженості або об`єктивності судді. Ступінь недовіри позивача такий, що він дозволяє собі образливі та цілком безпідставні висловлювання на адресу судді. Недовіра позивача спонукає його до такої поведінки у судовому засіданні, яка унеможливлює розгляд справи з дотриманням звичайних процедур та строків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України від 9 січня 2013 року(остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Об`єктивно у справі відсутні обставини, які свідчать про упередженість судді.

Попри це суд має поважати право громадянина на розгляд справи судом, якому він довіряє, та забезпечити реалізацію цього права.

На переконання суду позиція позивача та викладені останнім доводи у іншій справі свідчить про те, що будь-яке рішення прийняте судом в такому складі буде сприйнято позивачем як незаконне та не обґрунтоване. Відсутність довіри до суду в складі головуючого судді Кривич Ж.О. викликає у позивача сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

З метою усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає за можливе задовольнити заяву судді Кривич Ж.О. про самовідвід.

Керуючись ст. 36, 40, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Кривич Ж.О.- задовольнити.

Прийняти самовідвід судді Кривич Ж.О. у справі.

Передати матеріали цивільної справи № 536/1992/21, провадження № 2/524/2593/22, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про визнання незаконними дій та покладення зобов`язання вчинити певні дії до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.О. Кривич