Справа №: 671/1322/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 29743.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 07.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., був вчинений виконавчий напис № 29743 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором № 006-22512-161213 від 16.12.2013 року, укладеним між ним та ПАТ «КБ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 року до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», яке в свою чергу відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 року ТОВ «Фінпром маркет», за період з 26.04.2018 року по 07.12.2020 року в розмірі 12222,69 грн.

Позивач вказує, що на підставі вказаного виконавчого напису заступником начальника Волочиського ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.04.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 65070616.

ОСОБА_1 вважає, що вказаний виконавчий напис не можна вважати таким, що вчинений з дотриманням вимог закону та таким, що підлягає примусовому виконанню, оскільки будь-яких кредитів в ТОВ «Фінпром маркет» він не отримував, договорів не підписував, від відповідача не отримував жодних повідомлень про наявність заборгованості та підстав її виникнення. Разом з тим, прострочена заборгованість в сумі 12222,69 грн. не встановлено договором, а обрахована самим відповідачем, а тому не може вважатись безспірною.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» до суду надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.,в судове засідання повторно не з`явився,в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07.12.2020року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 29743 про стягнення з ОСОБА_1 , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «КБ «Дельта Банк», на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 006-22512-161213 від 16.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.04.2018 року по 07.12.2020 року. Загальна сума заборгованості становить 12222,69 грн. (а.с. 6).

Далі, 08.04.2021 року заступник начальника відділу Волочиського РВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук В.С., виніс постановупро відкриття виконавчого провадження ВП № 65070616 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 29743від 07.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 12222,69 грн. (а.с. 7).

Так, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Тож, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як було встановлено судом, стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявність саме безспірності заборгованості позивача.

Сам факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору, стосовно заборгованості, як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тож, доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачем не надано.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінпром маркет».

Враховуючи вище викладене, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально та наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, пред`явлена до ТОВ «Фінпром маркет» позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 29743, вчинений 07 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 006-22512-161213 від 16.12.2013 року з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» в розмірі 12222,69 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору, що становить 454,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9а, офіс 204; )
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5)

Повне судове рішення складено 04 липня 2022 року.

Суддя О.М. Бабій