Справа № 333/301/22
Провадження №2/333/1961/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач у справі є його батьком.

ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету «Комп`ютерних наук та технологій» Національного Університету «Запорізька політехніка».

Мати позивача має невеликий дохід, перебуває в процесі розлучення з батьком, а тому не має змоги самостійно нести витрати на утримання позивача. Сторони у справі мешкають окремо. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід

ОСОБА_1 власного доходу не має, оскільки не може працювати через повну зайнятість процесом навчання.

З цих підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Крім того зазначив, що підприємство, на якому він офіційно працевлаштований, знаходиться в режимі простою, у зв`язку з чим його дохід становить 2 000 грн. Інших осіб на утриманні не має, за станом здоров`я може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та пояснила, що з грудня 2021 року вона та позивач орендують житло та проживають окремо від відповідача. ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету «Комп`ютерних наук та технологій» Національного Університету «Запорізька політехніка». Її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати сина, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання останнього.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.08.1999 року серії НОМЕР_3 , актовий запис №519.

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 навчається на першому курсі денної форми навчання факультету Комп`ютерних наук і технологій Національного університету «Запорізька політехніка» за освітнім ступенем магістр, термін навчання з 01.09.2021 року по 31.12.2022 року. Зазначена обставина підтверджується довікою за підписом декана факультету ОСОБА_3 від 23.12.2021 року №328.

ОСОБА_1 має потребу у матеріальній допомозі, враховуючи той факт, що не має самостійних доходів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання на період навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня складає 2 481 грн.

Крім того, під час судового розгляду судом не було встановлено обмеження відповідача у виконанні певних робіт, тобто, він є працездатним.

Також, відсутні відомості, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду про сплату аліментів повнолітній дитині.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів, визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, повнолітнього сина, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати до досягнення ним двадцяти трьох років, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.01.2022 року, оскільки, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, до закінчення навчання останнім, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Відповіднодо п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 992,40 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.01.2022 року, до закінчення навчання останнім, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод