Провадження 2/522/1721/22
УХВАЛА

12 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного нажитого майна,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного нажитого майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року провадження по справі відкрито в загальному позовному порядку та призначено справу до розгляду на 12 березня 2021 року.

17 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

29 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог.

29 квітня 2021 року від позивача до суду надійшло клопотання про призначення експертизи.

29 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про виклик свідків.

29 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову.

У судове засідання призначене на 29 квітня 2021 року з`явився представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 . У зв`язку з необхідністю представника відповідача ознайомитись з клопотаннями які надійшли від позивача, розгляд справи відкладено на 01 червня 2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт:

1.На Ѕ квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .На Ѕ квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 .На автомобіль RENAULT KOLEOS, НОМЕР_1 , 2008 р.в. №куз. НОМЕР_2 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна.

24 травня 2021 року від відповідача до суду надійшло клопотання про виклик свідків.

24 травня 2021 року від відповідача надійшла заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

24 травня 2021 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

01 червня 2021 року в судове засідання з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 . Під час судового засідання представник позивача ОСОБА_3 заявив, що будуть вноситись виправлення до клопотання про збільшення позовних вимог. Також представник позивача ОСОБА_3 зазначив про необхідність проведення експертизи.

Розгляд справи відкладено на 30 червня 2021 року.

30 червня 2021 року в судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Розгляд справи відкладено на 03 серпня 2021 року.

01 липня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про залучення третьої особи на стороні відповідача.

29 липня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про виклик свідків.

У судове засідання призначене на 03 серпня 2021 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 . Представник відповідача ОСОБА_5 просив суд продовжити строк підготовчого провадження та відкласти розгляд справи на іншу дату. Розгляд справи відкладено на 22 вересня 2021 року.

У судове засідання призначене на 22 вересня 2021 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 . Суд ухвалив задовольнити клопотання позивача та залучити у якості третьої особи ОСОБА_6 . Розгляд справи відкладено на 27 жовтня 2021 року для сповіщення третьої особи.

13 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи позовної заяви зі збільшеними позовними вимогами та клопотання про витребування доказів.

27 жовтня 2021 року відповідача до суду надійшли заперечення про прийняття позовної заяви із збільшеними позовними вимогами.

У судове засідання призначене на 27 жовтня 2021 року з`явився представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 . Суд ухвалив прийняти до спільного розгляду змінену позовну заяву, в пункті 4 (визнання розписки недійсною) відмовив. Продовжити строк підготовчого провадження та відклав розгляд справи на 30 листопада 2021 року.

30 листопада 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання призначене на 30 листопада 2021 року з`явився представник відповідача ОСОБА_5 . Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти розгляд справи на 12 січня 2022 року.

У судове засідання призначене на 12 січня 2022 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача Тішин Д.П. Суд ухвалив задовольнити клопотання позивача про виклик свідків частково (за виключенням родичів), задовольнив клопотання про витребування доказів, задовольнити клопотання відповідача про виклик свідків частково (за виключенням родичів).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 02 березня 2022 року.

У судове засідання призначене на 02 березня 2022 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про сповіщення про наступну дату судового засідання. Розгляд справи відкладено на 05 травня 2022 року.

У судове засідання призначене на 02 червня 2022 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки позивачу яка повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Підтверджуючи документи зобов`язався надати в наступному судовому засіданні. Розгляд справи відкладено на 12 липня 2022 року.

У судове засідання призначене на 12 липня 2022 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки позивачу яка повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, судова повістка була направлена на електрону адресу представника позивача (зазначена на клопотанні про відкладення судового засідання від 12.07.2022 року), що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивачі мають цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Представник позивача брав участь у розгляді справи, був зацікавлений у вирішенні спору, однак після того як в судовому засіданні від 12 січня 2022 року поставив питання про витребування доказів та зазначив про необхідність допиту свідків, станом на 12 липня 2022 року жодного разу не з`явився в судове засідання, будучи сповіщеним належним чином.

Крім того, суд позбавлений можливості розглядати справу по суті за наявними матеріалами справи, адже неявки сторони позивача позбавили суд можливості розглянути заявлені представником позивача клопотання, допитати свідків, вирішити питання про призначення експертизи.

Суд критично ставиться до того, що неявка сторін у судове засідання по даній справі не перешкоджала вирішенню спору по суті, оскільки залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного нажитого майна - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 18.07.2022 року.

Суддя: А.В. Науменко