КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/7579/21 Головуючий у І інстанції Коваль О.А.
Провадження №22-ц/824/6639/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Журби С.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхової виплати,

УСТАНОВИВ:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «СГ «ТАС», в обґрунтування якого ззначила наступне.

09.02.2020 року її брат, ОСОБА_2 , уклав зі страховою компанією СГ «ТАС» договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон № НОМЕР_1 зі строком з 10 лютого 2020 року до 08 лютого 2021 року, ліміт дії перебування 60 днів, на суму 30 000 євро.

Під час перебування у Польщі ОСОБА_2 раптово захворів, 16 вересня 2020 року був поміщений до лікарняного закладу і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після отримання відомостей про смерть, позивачка уклала угоду з ФОП ОСОБА_3 для організації та проведення репатріації тіла померлого брата та надала довіреність для представлення її інтересів у Польщі.

29 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_3 повідомив позивача про наявність страхового полісу АТ СГ «ТАС» і в цей же день було повідомлено Асистанс страховика про смерть і настання страхового випадку, заперечень відносно транспортування тіла не було. Вартість послуг з репатріації тіла склала 53 600,00 грн., тому позивачка звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Оскільки ОСОБА_1 було безпідставно відмовлено у виплаті страхової суми із посиланням на несвоєчасне повідомлення асистанса страховика та репатріацію тіла без погодження з асистансом, позивач просила стягнути з АТ «СК «ТАС» на її користь 53 600,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 53 600,00 грн. та 908,00 грн. сплаченого судового збору при подачі позову.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ «СГ «ТАС» - Ніколаєв В.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно, всупереч умовам п.п. 2.6.1., 1.6.1.4, 1.6.1.5, 1.6.1.6, 1.7.3.2, 1.7.3.3. договору страхування до Полісу та частини 5 статті 26 Закону України «Про страхування, частини 1 статті 627, статті 629, частини 1 статті 526, частини 3 статті 538 ЦК України, не взяв до уваги доводи та докази, подані відповідачем, про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння коли його госпіталізували до лікарні.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 та його представник в порушення умов договору не повідомили про страхову подію у строки, визначені даним договором, та не узгодили з АТ «СГ «ТАС» репатріацію ОСОБА_2 , а лише поставили перед фактом.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2020 року ОСОБА_2 уклав зі страховою компанією СГ «ТАС» (приватне) договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон № НОМЕР_1 за програмою страхування «Light» зі строком з 10.02.2020 до 08.02.2021, ліміт дії перебування 60 днів, на суму 30 000 євро, франшиза 0.

Відповідно до пункту 2.1. договору Розділу 2 «Умови за видом страхування «добровільне страхування медичних витрат під час подорожі» його предметом є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з: життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, що виникають з оплатою вартості медичних послуг та інших послуг, наданих застрахованій особі (страхувальнику) внаслідок розладу здоров`я під час подорожі.

Програмою страхування «Light» передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик оплачує витрати на репатріацію тіла застрахованої особи до України або країни постійного проживання (за рішенням страховика щодо пункту призначення в країні), що включає: вартість труни, бальзамації, підготовки документів, оббивки гробу згідно міжнародним вимогам транспортування, доставку останків застрахованої особи до міжнародного аеропорту передбаченої країни поховання - підпункт 2.3.6. Розділу 2 «Умови за видом страхування «добровільне страхування медичних витрат під час подорожі».

Згідно підпункту 2.6.1. пункту 2.6. договору в разі настання події, що має ознаки страхової, страхувальник (застрахована особа), або особа, що представляє її інтереси, перед тим, як звернутися по допомогу до відповідного медичного закладу чи лікаря зобов`язана негайно, в будь-який час доби, але не пізніше 24 годин з моменту настання події звернутися в цілодобовий сервісний центр Асистансу Страховика ( юридична або фізична особа, яка представляє інтереси страховика за кордоном) за телефоном, вказаним у договорі.

При зверненні до Асистансу Страховика необхідно повідомити наступну інформацію: прізвище, ім`я застраховованої особи, номер договору, розмір страхової суми та програму страхування, місцезнаходження застраховованої особи і номер контактного телефону, детальний опис випадку і характер необхідного допомоги, строк дії договору (підпункт 2.6.2.1-2.6.2.4).

Як передбачено підпунктами 1.7.3.1, 1.7.3.2, 1.7.3.3. страхувальник/застрахована особа зобов`язаний повідомити страховика або Асистанс про настання страхового випадку у строки прямо визначенні цим договором; погоджувати зі страховиком або Асистансом всі дії, пов`язані з страховим випадком; виконувати розпорядження та/чи рекомендації страховика або Асистансу щодо дій в разі страхового випадку.

Страховик розраховує страхову виплату у розмірі прямих витрат, передбачених цим договором у межах страхової суми та з врахування лімітів, та здійснює страхову виплату, зокрема застрахованій особі/страхувальнику, що самостійно оплатила надані послуги, або спадкоємцю страхувальника/застрахованій особі у випадку смерті - підпункт 2.4.1.3. договору.

Для здійснення страховиком страхової виплати страхувальник/застрахована особа повинен надати страховику протягом 15 календарних днів з моменту в`їзду на територію України або країни постійного проживання такі документи: заяву про страхову подію, примірник договору (частина 1), документи, що посвідчують особу одержувачу страхової виплати - підпункти 2.4.3.1.-2.4.3.3. договору.

У разі смерті застраховованої особи, третя особа, яка оплатила витрати на репатріацію або поховання/кремацію тіла застраховованої особи повинна надати страховику додатково наступні документи: свідоцтво про смерть застраховованої особи, документи щодо оплати послуг перевезення тіла застраховованої особи або її поховання за кордоном, інші необхідні документи за письмовою вимогою страховика, пов`язані із страховим випадком, які мають суттєве значення для його підтвердження - підпункти 2.4.3.12.-2.4.3.14. договору.

Страховик має право перевіряти надану страхувальником/застрахованою особою інформацію щодо предмету договору та страхового випадку; відмовити у здійсненні страхової виплати/виплати страхового відшкодування у випадках, передбачених цим договором та законом - підпункти 1.7.4.1., 1.7.4.2. договору.

Підставою для відмови страховика у страховій виплаті/виплаті страхового відшкодування є, зокрема: несвоєчасне повідомлення страхувальником/ застрахованою особою про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; невиконання страхувальником/застрахованою особою своїх обов`язків за договором; невиконання або порушення вказівок Асистансу Страховика/страховика -пудпункти 1.6.1.4, 1.6.1.5, 1.6.1.6. договору.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1 .

З копії акту про смерть вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Груєць, Польща.

Згідно інформаційної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений 16 вересня 2020 року до лікарняного закладу, діагноз: пневмонія, ниркова недостатність, порушення кровообігу, шок. ІНФОРМАЦІЯ_1 пацієнт помер.

Згідно довідки про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: шок-нечитабельно. Вторинна причина смерті - порушення кровообігу. Причина смерті вихідна (первинна) - пневмонія.

Залозецькою селищною радою ОТГ Зборівського району Тернопільської області видана довідка 12 листопада 2020 про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований на день смерті один в АДРЕСА_1 .

22 вересня 2020 року позивачка ОСОБА_1 уклала угоду з ПП «Golinchak» в особі ОСОБА_3 для організації та проведення репатріації померлого брата та надала довіреність для представлення її інтересів у Польщі.

Згідно рахунку ФОП ОСОБА_3 від 26 вересня 2020 року організація та проведення репатріації померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Груєц, Республіка Польща, складає 53600,00 грн., еквівалент 1600,00 ЄВРО.

26 вересня 2020 року ОСОБА_1 сплатила 53 600,00 грн. згідно договору від 26.09.2020 року, що підтверджується квитанцією № 6.

29 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_3 , прибувши в медичний заклад, повідомив позивача про наявність страхового полісу, який був виданий акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС».

Того ж дня, позивач повідомила Асистанс Страховика про страховий випадок, що не заперечується відповідачем.

31 грудня 2020 року позивачка звернулась до АТ СГ «ТАС» з заявою про настання страхового випадку і страхову виплату.

26 лютого 2021 року позивачу листом від ПрАТ «Страхова група «ТАС» було відмовлено у виплаті страхової суми у зв`язку з неповідомленням своєчасно асистанса страховика та на свій розсуд організували без погодження з асистансом репатріацію тіла. Окрім того, в наданих медичних документах від 20 вересня 2020 року, вказано про вплив алкоголю або інших токсичних речовин на організм застрахованої особи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відмова страхової компанії у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є безпідставною, не ґрунтується на положеннях закону та умовах договору страхування. Вимоги позивача про стягнення з відповідача невиплаченого страхового відшкодування за репатріацію тіла померлого ОСОБА_2 відповідно до договору добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордон № НОМЕР_1 , програма Light від 09 лютого 2020 року у розмірі 53600,00 грн. є страховим випадком і пов`язані з ним витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Колегія суддів суду вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 988 ЦК України та статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлені фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами та досліджених судом першої інстанції доказів свідчать про те, що між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» виникли правовідносини договору страхування, згідно якого одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі), грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення сторону відповідача про страховий випадок, судова колегія критично оцінює, так як позивач не являється страхувальником/застрахованою особою та не неї не можуть розповсюджуватись умови п. п. 1.6.1.4, 1.7.3.1 Договору страхування, а позивач, як особа, яка понесла витрати по репатріації тіла родича, повідомила відповідача про страховий випадок, як тільки дізналась про наявність страхового полісу. Дана обставина була встановлена судом першої інстанції та не спростована відповідачем.

Посилання в апеляційній скарзі на інформаційну картку, з якої вбачається що причиною смерті ОСОБА_2 є алкогольне отруєння, що не є страховим випадком, спростовуються тією ж інформаційною карткою, де зазначено діагноз пневмонія, ниркова недостатність, порушення кровообігу, шок.

Крім того, в довідці про смерть зазначено, що причиною смерті ОСОБА_2 шок-нечитабельно. Вторинна причина смерті - порушення кровообігу. Причина смерті вихідна (первинна) - пневмонія.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відмову ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування прийнято страховою компанією не у відповідності до умов договору, не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 26 Закону України «Про страхування» підстав для відмови, чим порушено вимоги законодавства у сфері страхування, а саме: недотримання обов`язків страховика, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».

Отже, доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Вирішуючи спір про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив надані сторонами докази, надав їм вірну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

С.О. Журба