єдиний унікальний номер справи 531/1338/21
номер провадження 2/531/15/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

відповідача за первісним позовом

та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом

та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна подружжя, набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить здійснити поділ нерухомого майна між сторонами, визнавши за позивачем право власності на Ѕ частину нерухомого майна, набутого під час перебування у шлюбі: на будинок і земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 і зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом, пізніше надала заяву про зміну предмета позову та просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 транспортні засоби: марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 , зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ; марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Також просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину: транспортних засобів: марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 , зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ; марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 ; та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину: транспортних засобів: марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 , зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 ; марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2109, типу кузова ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В, 1989 року випуску, об`єм двигуна 1100 куб. см., що був зареєстрований 19 липня 2017 року за ОСОБА_1 , та який був відчужений 13 серпня 2021 року, що складає 29116, 00 грн., а також судові витрати.

У первісному позові зазначається, що 28.04.2007 сторони зареєстрували шлюб, у 2007 у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Близько трьох років тому у подружжя почалися непорозуміння, а близько двох років тому відповідачка за первісним позовом почала пропонувати позивачу за первісним позовом залишити будинок та передати їй більшу частину майна. Яке вони набули під час перебування у шлюбі. Дружина сховала документи на придбаний ними будинок та частину рухомого майна. На даний час сторони не ведуть сімейний бюджет та господарство. Відповідачка за первісним позовом пропонувала свої варіанти поділу майна, але позивач вважає, що вони не відповідають принципам розумності та співмірності. Під час перебування у шлюбі сторонами було набуто різне майно, у тому числі, у 2010-2011 вони придбали будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 50 кв.м. На подвір`ї розташований сарай, що розділений на літню кухню і курник. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, складає близько 2000 кв.м. Під час купівля будинку, його було зареєстровано за відповідачем за первісним позовом. Позивач вважає, що має право на Ѕ частину всього спірного нерухомого майна, яке набувалося в інтересах сім`ї. Відповідачка за первісним позовом, на думку позивача, не згодна на будь-який розумний поділ майна, тому він змушений був звертатися до суду з даним позовом.

У зустрічному позові позивачка зазначає, що вона з ОСОБА_1 проживала та вела спільне господарство. 28.04.2007 сторони зареєстрували шлюб, у 2007 у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Відповідач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовною заявою, де просить поділити нерухоме майно подружжя, набутого під час шлюбу: будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 . При поданні позову ОСОБА_1 не зазначає інше майно, придбане у шлюбі, та яке також підлягає поділу. Тому позивачка була змушена звертатися до суду з зустрічним позовом, де зазначила все майно, що підлягає поділу.

Строна відповідача за первісним позов не визнала позовні вимоги первісного позивача, просили відмовити у задоволенні. Вимоги за зустрічним позовом підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом зазначила, що оскільки на території спірного домоволодіння є самочинно побудовані об`єкти, що разом з будинком є цілісним майном, тому поки їх не буде узаконено або знесено, поділ є неможливим.

Позивач за первісним позовом та його представник до суду не з`явилися. Від представника мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Заслухавши сторону відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

28.04.2007 сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Карлівського РУЮ, що підтверджено доданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.14).

Згідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15-16), ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу ВРВ/288078 від 22.09.2010, є одноосібною власницею житлового будинку в АДРЕСА_1 . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 11.10.2010.

На земельну ділянку розміром 0,08 га в АДРЕСА_1 , право власності за ОСОБА_1 зареєстровано 06.07.2015 (а.с.177).

Станом на 16.08.2021 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , у якому мається примітка про те, що на збудовану будівлю гаража «Е», сараю «Ж», сараю «З» не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. (а.с.172-176).

19.07.2017 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автомобіль ВАЗ, модель 2109, типу кузова ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В, 1989 року випуску, об`єм двигуна 1100 куб. см. (а.с.87). Який, позивачем за первісним позовом, без згоди ОСОБА_1 , було відчужено 13.08.2021, тобто перереєстровано на нового власника, що підтверджується інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області (а.с.58).

Згідно ринкової вартості, що пораховано на підставі аналогічних транспортних засобів (а.с.88-90), автомобіль ВАЗ, модель 2109, типу кузова ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В, 1989 коштує 58232,00 грн., тому позивачка за зустрічним позовом претендує на грошову компенсацію у розмірі Ѕ частини його загальної вартості 29111,00 грн.

10.05.2017 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автомобіль марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 (а.с.91).

27.08.2016 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску (а.с.95).

24.04.2013 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на мопед марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см. (а.с.99).

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з положеннями ч.1 ст.60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з роз`ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені

грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У період шлюбу сторонами було придбано майно, яке вони виявили бажання поділити згідно вимог у первісному та зустрічному позовах, яке вказано вище.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

У той же час частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

У Постанові ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», зокрема у п.27 визначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу між подружжям (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13, з яким погодився Верховний суд у постанові від 15.04.2020 по справі № 307/3957/14-ц).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекта або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалося вище, на території спірного домоволодіння мають місце самочинно побудовані об`єкти, що зазначені у технічному паспорті на будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , у якому мається примітка про те, що на збудовану будівлю гаража «Е», сараю «Ж», сараю «З» не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що разом з будинком є цілісним майном, тому, на даний час, поділ є неможливим, що узгоджується з позицією Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна подружжя, набутого під час шлюбу слід відмовити.

Суд вбачає достатньо підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом, враховуючи заяву про зміну позовних вимог, тому необхідно визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 транспортні засоби: марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна 10850; марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску; марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., визнавши за кожним з них право власності на Ѕ частину вказаного майна, та також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2109, типу кузова ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В, 1989 року випуску, об`єм двигуна 1100 куб. см., що був зареєстрований 19 липня 2017 року за ОСОБА_1 та який був ним відчужений 13 серпня 2021 року, що складає 29116, 00 грн.

З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, суд відмовляє у повному обсязі, витрати, понесені первісним позивачем, за рахунок відповідача за первісним позовом, відшкодуванню не підлягають. З позивача за первісним позовом слід стягнути на користь держави суму недоплаченого судового збору у розмірі 32,00 грн. Оскільки зустрічний позово задовольняється у повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1711, 99 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 60,61,70 СК України, керуючись ст. ст.1-18,78,81, 141,206, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна подружжя, набутого під час шлюбу, відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 транспортні засоби:

1)марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 , зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

2)марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3)марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину: транспортних засобів:

1)марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна 10850, зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

2)марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3)марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину: транспортних засобів:

1)марки КАМАЗ, модель 5320, тип - ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ БОРТОВИЙ, 1990 року випуску, об`єм двигуна 10850, зареєстрований 10 травня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

2)марки ГКБ, модель 8350, тип ЗАГАЛЬНИЙ ПРИЧІП ПР-БОРТОВИЙ-Е, 1990 року випуску, зареєстрований 27 серпня 2016 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3)марки YAMAHA, модель JOG, тип МОПЕД-А1, 1993 року випуску, об`єм двигуна 49 куб. см., зареєстрований 24 квітня 2013 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2109, типу кузова ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В, 1989 року випуску, об`єм двигуна 1100 куб. см., що був зареєстрований 19 липня 2017 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та який був відчужений 13 серпня 2021 року, що складає 29116 (двадцять дев`ять тисяч сто шістнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 32 (тридцять дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 11.07.2022.

Суддя