2/214/2633/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого- судді Малаховської І.Б.,

при секретарі Фахрієвої А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ « Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу -

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати договір позики № 277867 від 14.08.2018 року укладеним між ним та відповідачем недійсним.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання 27.01.2022 року, 16.03.2022 року та 19.05.2022 року не з`явилася, клопотань про розгляд справи за її відсутності чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала.

Представник відповідача ТзОВ «Українські фінансові операції» будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання також не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Приватний виконавець Кузьменко А.С. до зали судового засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. до зали судового засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 21 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ « Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Разом тим, позивач починаючи з 27 січня 2022 року до зали судового засідання не з`являються, результатом розгляду справи не цікавляться.

Згідно з ч. 1 ст.44 ЦПК України особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.3 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Отже, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

За таких обставин суд вважає, що позивач будучи обізнаними про можливість розгляду справи без його участі, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав чим умисно затягував розгляд справи та позбавляв суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Крім того, судом вжито всі можливі заходи для належного повідомлення позивач, в тому числі неодноразово надсилаюсь смс повідомлення про дату слухання справи на номер телефону, який було вказано останнім в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання і відсутністю заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за необхідне на підставі ст.ст. 223, 257 ЦПК України залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ « Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.257 ЦПК України, суд -

Постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ « Українські фінансові операції» залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя І.Б. Малаховська