Провадження № 2/761/1490/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путрі Д.В.,

позивача та його представника: ОСОБА_2, ОСОБА_1

представника відповідача 2: ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, виключення запису про право власності, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2021 р. ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, виключення запису про право власності, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора Рисак О.О. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), індексний номер 52577808 від 09.06.2020 р. щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частки житлового будинку, жилою площею 74,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виключивши із нього відомості запису про право власності №52577808 про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які вчинені (внесені) внаслідок рішення державного реєстратора Рисак О.О. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.06.2020 р. щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частки житлового будинку, жилою площею 74,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від у справі №761/11439/18 визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 .

28.09.2020 р. позивач дізнався про наявність рішення державного реєстратора Рисак О.О. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), індексний номер 52577808 від 09.06.2020 р. щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частки житлового будинку, жилою площею 74,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючи з вказаним рішенням, позивач звертався зі скаргою до Офісу протидії рейдерства Міністерства юстиції України, але наказом №2454/7 від 19.07.2021 р. скаргу залишено без задоволення.

Позивач зазначає, що в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/11439/18 вказано речове право ОСОБА_3 , виходячи з житлової площі будинку - 65,8 кв.м, а державний реєстратор Рисак О.О. прийняла рішення, виходячи з площі будинку - 74,2 кв.м. Звертає увагу, що підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Відповідач 2 у відзиві на позов заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що державний реєстратор Рисак О.О. перевірила документи, які подавались для державної реєстрації прав, правомірно прийняла рішення, індексний номер 52577808 від 09.06.2020 р. щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частки житлового будинку, жилою площею 74,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Правомірність дій державного реєстратора підтверджена висновком центральної колегії Міністерства юстиції України від 28.05.2021 р. щодо розгляду скарги ОСОБА_2 . Звертає увагу, що між ним та позивачем існує конфлікт щодо права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №761/3839/20 про виділ у власність частки домоволодіння.

Відповідач 1 у відзиві на позов заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що до заяви про державну реєстрацію прав було подано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2019 р. у справі №761/11439/18, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2019 р. у справі №761/11439/18, технічний паспорт від 26.08.2015 р., виданий КП КМР «КМБТІ». Підстави для відмови в державній реєстрації прав були відсутні. Звертає увагу, що в Державному реєстрі речових прав відомості про площу житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 вносились приватним нотаріусом Топілко О.Р., а не державним реєстратором. Рішення державного реєстратора Рисак О.О. прийнято у відповідності до законодавства, що підтверджено висновком колегії Міністерства юстиції України від 28.05.2021 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 30.05.2022 р. витребувати у Департаменті з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) усі копії документів реєстраційної справи, в тому числі копію технічного паспорту, на підставі яких державний реєстратор Рисак О.О. здійснила реєстрацію прав, індексний номер 52577808 від 09.06.2020 року за ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача 2 заперечив щодо задоволення позову.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора, виключення запису про право власності, оскільки при вчиненні державної реєстрації наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, що на думку позивача, було підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Підстави та порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно з частинами третьою статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор, зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що закон чітко визначає критерії, за якими державний реєстратор має перевіряти відповідність поданих документів вимогам законів, зокрема: щодо дотримання письмової форми правочину, відсутність у документах підчищень та виправлень, розбірливість тексту, відповідність форми встановленим вимогам, визначення факту виникнення у заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, державний реєстратор перевіряє повноту поданих для проведення державної реєстрації документів. Разом з тим, державний реєстратор не повноважний перевіряти справжність документів, наданих для проведення державної реєстрації.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10.06.2021 р. у справі № 638/13304/17

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора випливає, що одним з його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вказані повноваження пов`язані безпосередньо з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор.

Такий обов`язок узгоджується із закріпленими у частині першій статті 3 Закону №1952-IV засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2019 р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.04.2019 р. р. у справі №761/11439/18 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом - задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинку (яка складається з: ј частки належала ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Іванько О.О. 20.09.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №18-7558 та ј частки, що належала ОСОБА_6 на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15.04.2015 року, справа №761/38514-14-ц) №1-а житловою площею 65,8 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд (сарай під літ.Б, сарай під літ.В, спорудження під №1-5) по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 350,00 грн.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52577808 від 09.06.2020 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Рисак О.О. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна, спільна часткова, розмір частки Ѕ на житловий будинок з реєстраційним номером, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом ОСОБА_3 .

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2020 р. та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.09.2020 р.

Так, у витягах в розділі «актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначено: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, об`єкт нерухомості: так, опис об`єкта - житлова площа (кв.м): 74,2, опис: житловий будинок цегляний, житловою площею 74,2 кв.м, а також службові приміщення: сарай під літ. В., спорудження, адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про зміну жилої площі на 74,2 кв.м щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 була внесена приватним нотаріусом Топілко О.О. 15.07.2015 р., індексний номер рішення: 22872455, що вбачається з розгорнутої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.12.2021 р., наданої відповідачем 1 з відзивом на позов.

Варто зазначити, що предметом позову у справі №761/11439/18 було визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, що стало підставою для визнання за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , спір не стосувався визначення жилої площі житлового будинку.

Разом з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державному реєстратору Рисак О.О . Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано також технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений за замовленням ОСОБА_3 , КП КМР «КМБТІ» станом на 26.08.2015 р., який відображає відомості, наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340, пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17).

Інформація, що вказана в технічному паспорті та в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачем не спростована.

Крім цього, згідно з частинами першою, другою статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною шостою статті 37 Закону №1952-IV передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав і проведення державної реєстрації прав і тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Згідно висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 28.05.2021 р. державним реєстратором Рисак О.О. при прийнятті рішення від 09.06.2020 р. №52577808 належним чином було перевірено документи, які подавались для державної реєстрації права, на відповідність вимогам, встановлених чинним законодавством, оскільки їх комплектність, зміст та форма відповідали вимогам законодавства у сфері державної реєстрації прав, а тому оскаржуване рішення є таким, що прийняте відповідно до законодавства.

Наказом №2454/7 від 19.07.2021 р. відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 від 06.10.2020 р. в зв`язку з тим, що рішення від 09.06.2020 №52577808 прийнято державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рисак О.О. відповідно до законодавства.

Вказане в сукупності свідчить про відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями при реєстрації права власності на Ѕ частку житлового будинку з реєстраційним номером, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , та правомірність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52577808 від 09.06.2020 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рисак О.О.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Рисак О.О. індексний номер 52577808 від 09.06.2020 року, виключення запису про право власності, суд не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст 12, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 265 , 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Рисак О.О. індексний номер 52577808 від 09.06.2020 року, виключення запису про право власності, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Київська міська рада, , адреса м.Київ, вул.Хрещатик, 36.

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення виготовлено 13.07.2022

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов