_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7589/22
Провадження № 2/947/2030/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

судді Пучкової І.М.,

за участю секретаря судових засідань Коваля В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2022 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення, станом на 17.02.2022 року, заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.07.2016 року у розмірі 10 642, 45 грн., яка складається з: 7 684, 31 грн. заборгованість за кредитом, 2 958, 14 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, крім того, просить також стягнути судові витрати у розмірі 2 481 грн., посилаючись на те, що між АТ «Акцент-Банк» - згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства», Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Акцент-Банк» - та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н від 20.07.2016 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак своє зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту відповідач не виконав.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Пучковій І.М.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Пучкової І.М. від 17.05.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 18.07.2022 року представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову банк вернувся до суду з клопотанням, в якому просив розглянути справу за відсутністю представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 20 липня 2016 року між ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та рравил надання банківських послуг у «Акцент-Банк», отримав платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з умовами та рравилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підтвердження факту укладення кредитного договору, банк надав витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (ресурс: https://а-bank.сom.ua/terms в розділі «Умови та правила») та тарифи.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 20 липня 2016 року станом на 17.02.2022 року становить 10 642, 45грн., та складається з: 7684, 31 грн. заборгованість за кредитом, 2 958, 14 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків, застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України, слід вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України - в редакції, що чинна на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі, залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 20 липня 2016 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, що підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При цьому, витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті: https://а-bank.сom.ua/terms в розділі «Умови та правила» та тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», яка містить умови щодо розміру процентної ставки, сторонами не підписувалась. Тому суд вважає, що сторонами не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів.

Обґрунтовуючи право на нарахування відсотків, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 20 липня 2016 року, посилався на витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті: https://а-bank.сom.ua/terms в розділі «Умови та правила» та тарифи, як на невід`ємні частини спірного договору.

За витягом з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті: https://а-bank.сom.ua/terms в розділі «Умови та правила» та тарифи, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або проценти, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та його розмір і порядок нарахування, також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» та тарифи відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також, що ці документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків та неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка з сайту позивача також не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15).

Також до спірних правовідносин неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті: https://а-bank.сom.ua/terms та тарифи, неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» з часу виникнення спірних правовідносин (20 липня 2016 року) до моменту звернення до суду з цим позовом (05 квітня 2022 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви тарифи та витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення наданого позову.

За таких обставин й без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують зазначених обставин.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, - як у цьому випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони, до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Отже, відсутні правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір б/н від 20 липня 2016 року, що підписаний сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті до АТ «Акцент-Банк», а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Акцент-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 з виконання кредитного договору б/н від 20 липня 2016 року, станом на 17.02.2022 року, становить 7 684, 31 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк».

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1639, 04 грн. (7 684, 31 х 2270 : 10 642,45).

Керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 13.11.1996 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код за , МФО 307770, рахунок № НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.07.2016 року у розмірі 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири ) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 13.11.1996 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код за , МФО 307770, рахунок № НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 639 (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять) грн. 31 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пучкова І. М.