Справа № 168/193/22
Провадження № 2/168/126/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сереховичівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельні ділянки на ім`я спадкоємця, а саме:

- ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,25 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ;

- ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,22 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса біля житлового будинку в АДРЕСА_1 ;

- ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,20 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса урочище «Ляші».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 2,25 га. За життя вона склала заповіт, за яким житловий будинок із господарським будівлями та спорудами заповіла позивачу. Заповіт був посвідчений посадовою особою Синівської сільської ради Старовижівського району Волинської області. Позивач вказує, що прийняла спадщину за заповітом та за законом, оформила за заповітом право власності на житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Крім того позивач вказує, що ОСОБА_2 за життя розпочала приватизацію земельних ділянок, які були передані їй у приватну власність рішенням сесії Синівської сільської ради № 8/5 від 23.04.1996 р., а саме

- ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,22 га., цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Синівський ліс»;

- ділянка № НОМЕР_4 , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Ляші»;

- ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,18 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, урочище «Біля озера».

Рішенням цієї ж сільської ради від 10.11.2009 р. № 34/25 було здійснено уточнення площ та цільового призначення земельних ділянок, переданих ОСОБА_3 та вирішено передати у приватну властьі наступні земельні ділянки:

- ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,25 га., цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ;

- ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,22 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса біля житлового будинку в АДРЕСА_1 ;

- ділянка № НОМЕР_4 , площею 0,20 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса - урочище «Синівський ліс»;

- ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,20 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса урочище «Ляші».

З незалежних від неї обставин ОСОБА_3 до моменту смерті не отримала правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки.

Також позивач ОСОБА_1 зазначає, що завершити процес приватизації і оформити на себе право власності у порядку спадкування, зокрема на земельні ділянки, у позасудовому порядку, вона не може, оскільки відповідач Сереховичівська сільська рада у цьому їй відмовила.

За таких обставин ОСОБА_1 просить визнати за нею право на завершення приватизації земельних ділянки - ділянка № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 та отримання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, в якому у зв`язку із запровадженням воєнного стану та карантину в Україні не заперечує щодо розгляду справи без його участі та залишає питання щодо врегулювання спору на розсуд суду.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи № 82/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 (а.с. 12-15).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач стала власником садиби, що знаходиться по АДРЕСА_1 та зареєструвала своє право власності на даний об`єкт нерухомого майна у відповідному реєстрі (а.с. 16-17).

Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 рішенням Синівської сільської ради від 23.04.1996 р. №8/5 про приватизацію земельних ділянок громадянами села згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 15/92 та заяв громадян безкоштовно, у приватну власність та постійне користування були передані земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будівель, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства громадянам села згідно додатку, а саме: ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,22 га., біля ж.б.; ділянка №2, площею 0,20 га., «Синівський ліс»; ділянка № НОМЕР_4 , площею 0,20 га., «Ляші»; ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,18 га., «Біля озера» (а.с. 24).

10.11.2009 р. Синівською сільською радою Старовижівського району Волинської області за заявою ОСОБА_2 на сесії було прийнято рішення № 29/8 про уточнення площ і цільового призначення раніше переданих їй у приватну власність земельних ділянок, зокрема визначено, що:

- ділянка № НОМЕР_1 площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ;

- ділянка № НОМЕР_2 площею 0,22 га., в с. Синове біля житлового будинку АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства;

- ділянка № НОМЕР_4 площею 0,20 га., урочищі «Синівський ліс», в межах населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства;

- ділянка № НОМЕР_3 площею 0,20 га., в урочищі «Ляші» за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 25).

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом та законом померлої ОСОБА_2 після її смерті зверталась з письмовою заявою до відповідача Сереховичівської сільської ради про надання порядку завершення процедури приватизації вищевказаних спірних земельних ділянок та оформлення правовстановлюючих документів, проте як вбачається з письмової відповіді сільського голови від 21.03.2022 р. №236/02.07 можливості оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім`я позивача немає (а.с. 22-23).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що спадщина за заповітом та за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання за життя не набула права власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте за життя розпочала і не завершила на час смерті процедуру приватизації наданих їй безкоштовно згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» спірних земельних ділянок площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,22 га. для ведення особистого селянського господарства; площею 0,20 га., для ведення особистого селянського господарства; площею 0,20 га., для ведення особистого селянського господарства, які знаходиться на території відповідача, позивач, як спадкоємець за заповітом та законом у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавці, набула права в порядку спадкування, а саме права на завершення приватизації, що підлягає спадкуванню спадкоємцем після її смерті, що цілком відповідає зазначеним вище нормам матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Оскільки, відповідачем Сереховичівською сільською радою було відмовлено позивачу - спадкоємцю померлої ОСОБА_2 у завершенні процедури приватизації вказаних земельних ділянок, а також виходячи з передбаченого ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності, меж заявлених позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,25 га., № НОМЕР_2 площею 0,22 га., №4 площею 0,20 га.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269 ЦК України, 116, 125, 126, 131 ЗК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я правовстановлюючого документа про право власності на три земельні ділянки, які передавались ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,25 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ;

- ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,22 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса біля житлового будинку в АДРЕСА_1 ;

- ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,20 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса урочище «Ляші».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Сереховичівська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Центральна, 26, с. Сереховичі, Ковельський район, Волинська область, код за .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, адреса місця знаходження: вул. Винниченка, 67, м. Луцьк, Волинська область, код в .

Повний текст рішення складено 19.07.2022 р.

Суддя О. Й. Хаврона