Дата документу 28.06.2022 Справа № 553/1834/21
Провадження № 2/554/1323/2022
Рішення

іменем України

28.06.2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 03.11.2020 о 11 год. 47 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Європейська, 113, у м. Полтаві скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальність відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200724838 від 26.07.2020 застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» та відповідно до листа від ТДВ «МСК» вих.№ 530 від 29.01.2021 року були нараховані 40529,18 грн. страхових відшкодувань з яких на момент подання позову до суду було виплачено лише 15 000 грн.

Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача позивачеві завдана моральна шкода, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням його автомобіля, втраті психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв`язків, у додаткових зусиллях, які необхідно було докласти для відновлення його порушеного права.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 908,00 грн., та витрати на професійні правничу допомогу у розмірі 6100,00 грн., вартість авто товарознавчого експертного дослідження колісного транспортного засобу судовим експертом в сумі 3922,56 грн. та моральну шкоду у сумі 6000,00 грн.

02.08.2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С. відкрито спрощене позовне провадження по справі.

10.11.2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С. вищевказану справу передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року дану справу передано для розгляду судді Тімошенко Н.В.

03.12.2021 року ухвалою суду дану справу прийнято до провадження та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 03.11.2020 року о 11 год. 47 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Європейська, 113, у м. Полтаві скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 свою вину визнала.

Відповідальність відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200724838 від 26.07.2020 застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 29.01.2021 матеріальний збиток, завданий власнику транспортного «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 40529,18 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 91464,48 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 51635,01 грн.).

Відповідно до історії руху коштів по картковому рахунку позивача починаючи з 23.09.2020 року по 22.04.2022 року ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснила часткову виплату страхового відшкодування у сумі 15000,00 грн. на картковий рахунок позивача.

Таким чином вбачається, що на даний час ТДВ «Міжнародна страхова компанія» не відшкодувала в повній мірі матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_1 , завдану в ДТП, що сталася 03.11.2020 року.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200724838 розмір франшизи складає 2000 грн.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, в даному випадку, розмір відповідальності страхової компанії складає суму, яка дорівнює різниці між сумою витрат позивача на відновлювальний ремонт та сумою франшизи

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 погодився із сумою страхового відшкодування в розмірі 40529,18 грн., у подальшому не повідомляв страхову компанію про незгоду з таким розміром відшкодування.

На підставі цієї угоди страховою компанією здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт на суму 40529,18 грн.

Страховою компанією частково сплачено позивачу погоджене позивачем страхове відшкодування.

Разом із тим, матеріали справи не містять жодних даних про відмову страхової копанії від виплати суми страхового відшкодування.

Суд зазначає, що в даному випадку позивач добровільно погодився на суму страхового відшкодування від страхової компанії, яка, в свою чергу, діяла без погодження із страхувальником, тобто відповідачем. Такі дії позивача та страхової компанії фактично призвели до перекладання відповідальності страховика на страхувальника, що не відповідає змісту договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до висновків про правильне застосування норм права, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п.71-73).

Таким чином, відповідач має нести відповідальність за майнову шкоду виключно в межах суми франшизи, тобто 2000 грн, і в цій частині позов підлягає задоволенню.

В іншій частині позову в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити з вищевказаних підстав.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно із ст.1167ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Так судом встановлено, що всупереч вимог ст.ст. 12, 81ЦПК позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що погіршення здоров`я відбулось саме через ДТП та позивачем не обґрунтовано у чому полягає завдана моральна шкода, не наведено обставин, які свідчать про завдання душевних страждань у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. У зв`язку з чим вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід відмовити.

Крім цього, пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, Витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повернення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 244 грн. (позовні вимоги задоволені на 0,04% х 6100 грн).

Витрати щодо стягнення коштів в сумі 3922,56 грн. з відповідача ОСОБА_2 на проведення експертного дослідження не підлягаю до задоволення, оскільки дані витрати не є реальними збитками, які завдані ДТП.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Судом частково задоволено вимоги щодо стягнення майнової шкоди, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно судові витрати в цій частині.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.258 - 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду в сумі 2000,00 грн. (дві тисяч грн 00 коп).

В іншій частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 36,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 244 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомо;

третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», місцезнаходження: м. Харків, проспект Гагаріна, 41/2 секція, 8, .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Тімошенко