РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2022 рокуСправа №451/884/20
Провадження № 2/451/330/22

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача, представника позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

встановив:

10 червня 2020 року ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року у справі № 451/1026/17 суд вирішив "розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 травня 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №30. Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 року та до досягнення ним повноліття." 08 серпня 2018 року позивач змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ". Підтвердженням цьому є свідоцтво про зміну імені, серії НОМЕР_2 від 08.08.2018 року. На сьогодні малолітній ОСОБА_5 проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач повністю забезпечує матеріальний добробут дитини та здійснює оплату всіх заходів спрямованих на розвиток своєї дитини. Натомість, стягнутий судом розмір аліментів на сьогодні є вкрай малим та не може забезпечити належний розвиток та достатній рівень забезпечення малолітнього сина. Таким чином, аліменти у розмірі 1300 гривень не відповідають розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. А малолітній син перебуваючи лише на утриманні позивача потребує матеріальної допомоги у його утриманні у розмірі більшому ніж встановлений судом. Відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення та заробітку. Ця обставина підтверджується інформацією наданою Держприкордонслужбою України про те, що відповідач неодноразово перетинав кордон України. Регулярні виїзди за межі України відповідача пояснюються тим, що останній має заробіток в Республіці Польща. З огляду на це та зважаючи на фінансову спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у більшому розмірі ніж встановлений судом, необхідно змінити розмір аліментів збільшивши їх. Просить змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, з дня подання позову з індексацією у відповідності до вимог Закону (а.с.1-4).

Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви з 10 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень. Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року припинити, після набрання рішенням суду законної сили (а.с.54-58).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 09 грудня 2021 року подав заяву про перегляд такого (а.с.68-70).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 року заяву задоволено, вище вказане заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду (а.с.133-138).

03 червня 2022 року представник позивача подав суду клопотання про збільшення позовних вимог, згідно яких просить змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого клопотання, зазначає, що підтвердженням фінансової спроможності відповідача надавати більшу матеріальну допомогу на утримання сина є той факт, що його матеріальний стан значно покращився, а матеріальний стан позивача погіршився. Так в своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 зазначив про те, що систематично виїжджає в Польщу на заробітки, де й отримує свій основний дохід. При цьому, відповідач уникає зазначення розміру доходів, які він безпосередньо отримує працюючи за кордоном. Звертає увагу суду на те, що відповідно до розпоряджень Ради Міністрів Республіки Польща про розмір заробітної плати та розмір мінімальної погодинної ставки у 2020 році, 2021 році та 2022 році, розмір мінімальної заробітної плати в місяць за некваліфіковану працю складає 2600 злотих, 2800 злотих та 3010 злотих відповідно до встановленого року. Представник позивача наголошує на те, що відповідач їздить на заробітки в Республіку Польщу з 2017 року, з посиланням на відповідні розрахунки заробітків відповідача, що в свою чергу, матеріальний стан відповідача значно покращився, шо дає йому змогу сплачувати аліменти в значно більшому розмірі. Натомість позивач при її доході не може в повній мірі забезпечити фінансово всі потреби дитини. Крім того, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги, актом наданих послуг, ордером на надання правової допомоги. Сторона позивача вважає, що ці витрати мають бути стягнуті з відповідача при ухваленні рішення у справі (а.с.144-146).

У судове засідання позивач та представник позивача з`явилися, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Просили врахувати, що відповідач їздить в Польщу на заробітки, його матеріальний стан покращився та він має можливість сплачувати аліменти, оскільки участі у вихованні дитини не приймає. Позивач звертала увагу суду, що потреби дитини зростають, тому потребують додаткових коштів.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, позов заперечує у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні його запереченням, просить постановити рішення про відмову в задоволденні позовних вимог, оскільки збільшення розміру аліментні призведе до погіршення матерріального стану відповідача, який в даний час безробітний та перебуває на території України.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 та ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, із застосуванням фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що під час перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований з матір`ю ОСОБА_1 за адресою в АДРЕСА_2 (а.с.7,12).

ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », про що 08.08.2018 року складений відповідний актовий запис за №15 Радехівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області та видано свідоцтво про зміну імені, серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та виконавчого листа №451/1026/17, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 року та до досягнення ним повноліття (а.с.9-11).

До матеріалів позовної заяви позивач долучає докази про значні витрати на покупки продовольчих товарів та інших споживчих, дитячих товарів, а саме квитанції про оплату (а.с.13-20).

З відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України, полковника Андрія Простако, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , систематично протягом 2017-2020 р.р. перетинав пункти пропуску Державного кордону України. Дані відомості також підтверджуються копією закордонного паспорта ОСОБА_9 (а.с.21,82-83).

Згідно довідки Дошкільного навчального закладу №2 м. Радехова Львівської області №4 від 27.01.2021 року, син ОСОБА_10 відвідує ДНЗ №2 м. Радехів з 01.06.2019 року по даний час, відповідно за що, мати ОСОБА_1 здійснює плату, що підтверджується квитанціями із зазначенням призначення платежу «батьківська плата за дитячий садок за Ничай Дениса». Також станом на 18.05.2022, ОСОБА_10 відвідує ДНЗ №2 м. Радехів з 01.09.2019, що видно з довідки №23 КЗ «Заклад дошкільної освіти №2 м. Радехів Радехівської міської ради» (а.с.46-50,148).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з своїми батьками, які є інвалідами ІІІ групи, і яким він допомагає по догляду за господарством за адресою в АДРЕСА_1 . Також допомагає односельчанам по утриманню господарства та тимчасово не працює, що видно з довідки №821, характеристики Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області від 25.11.2021 року, копіями трудової книжки та посвідченнями батьків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (а.с.74-79).

Відповідно до довідок про доходи, сума пенсії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за період з 01.05.2021 по 31.10.2021 рр. складає по 13200 грн на кожного (а.с.80-81).

Станом на 01.12.2021 року, у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів (а.с.84-87).

Згідно довідки №3485/АП/13-01-64-01-10 Радехівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області від 23.05.2022, фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримала дохід за 2021 рік 48 754 гривень (а.с.147).

ОСОБА_8 відвідує ГО «Клуб карате Лев», молодшу групу з 1.05.2021 по даний час, що підтверджується довідкою №1 ГО «Клуб карате Лев» від 20.05.2022 (а.с.149).

Прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року (а.с.150-155).

Відповідно до розпоряджень Ради Міністрів Республіки Польща про розмір заробітної плати та розмір мінімальної погодинної ставки у 2020 році, 2021 році та 2022 році, розмір мінімальної заробітної плати складає 2600 злотих, 2800 злотих та 3010 злотих відповідно з 1 січня встановленого року (а.с.159-172).

У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

У відповідності до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У правовій позиції Верховного суду України від 05.02.2014 року у справі за № 6-143 цс 13, зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2022 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

З правової позиції Верховного Суду, закріпленої у Постанові від 03.05.2018 року по справі № 581/638/17-ц, вбачається, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. До таких підстав суд касаційної інстанції відносить прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів», який спрямований на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 26 січня 2018 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини.

Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати, стану здоров`я сторін та їх дитини, матеріального становища сторін, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, з врахуванням обставини, що відповідач хоча офіційно не працює, проте не заперечив того, що має нерегулярний дохід, оскільки їздить на заробітки.

Також з часу присудження судом аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., матеріальне становище відповідача, на думку суду, змінилося, адже останній не є особою, яка не працює, та, окрім того, він часто виїжджає за кордон. При цьому будь-яких доказів щодо своїх доходів відповідач суду не подав, тобто не довів, що у нього погіршилося матеріальне становище і він не має змоги сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі, та окрім цього, відповідач не надав доказів і на підтвердження тих обставин, що він надає допомогу своїм батькам.

В свою чергу, доводи представника позивача, з посиланням на докази про мінімальну заробітну плату за кордоном, зокрема в Республіці Польща, не підтверджують фактичної заробітної плати відповідача, яку він отримує за кордоном, як і не підтверджує його фактичне місце праці, що не дає змоги встановити рівень заробітку відповідача.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що необхідно змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року з твердої грошової суми в розмірі 1300 гривень і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення ним повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів позивача та відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд робить висновки про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат по справі, які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то судом встановлено наявність доказів, які підтверджують фактичне виконання відповідачем таких витрат, оскільки ОСОБА_2 сплатив витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2021, тому такі повторному стягненню не підлягають (а.с.65).

Також суд вважає за необхідне не стягувати із відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн, у зв`язку із сплатою такого (а.с.103).

Окрім цього, як видно з клопотання про збільшення розміру позовних вимог, представник позивача просить стягнути з відповідача в користь позивача витрати, пов`язані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень (а.с.144-146).

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наявність доказів про вартість правової допомоги, наданої позивачу у розмірі 12000 грн, які підтверджуються Договором №15-11-21 про надання правової допомоги та актом приймання передачі наданих послуг №1 (а.с.156-157).

За наявності доказів здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд має можливість здійснити розподіл судових витрат в цій частині.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 2000 гривень, тому і витрати, пов`язані з розглядом справи підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з розрахунку: 12000 гривень (заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу) * 40 відсотків (відсоток задоволених позовних вимог) = 4 800 гривень.

Відтак є підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 800 гривень. Інша частина судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,81,133,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.180,182,192 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року припинити, після набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 червня 2022 року.