Головуючий у суді першої інстанції: Горбенко Н.О.
У Х В А Л А

28 червня 2022 року місто Київ

справа № 759/22232/19

провадження№22-ц/824/3418/2022

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Київська обласна прокуратура про стягнення моральної шкоди, завданої в наслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного затримання та незаконного застосування запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, описку в якому виправлено ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 3 грудня 2021 року, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Київська обласна прокуратура про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного затримання та незаконного застосування запобіжного заходу.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 207 600 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача Державної казначейської служби України- Олешко О.М. подав 24 грудня 2021 року через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2021 року зі Святошинського районного суду м.Києва витребувана цивільна справа №759/22232/19 запозовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Київська обласна прокуратура про стягнення моральної шкоди, завданої в наслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного затримання та незаконного застосування запобіжного заходу.

27 січня 2022 року матеріали справи №759/22232/19 надійшли зі Святошинського районного суду м.Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року поновлено Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16 листопада 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху, а особі, яка її подала надано строк для усунення недоліків, - сплати судового збору.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року представник Державної казначейської служби України - Олешко О.М. подав 20 травня 2022 року через засоби поштового зв`язку заяву, в якій просить звільнити Державну казначейську службу України від сплати судового збору або відстрочити його сплату, або продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги по сплаті судового збору на час запровадженого в Україні воєнного стану.

В обґрунтування заяви зазначає, що на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору. Казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами та доповненнями) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 2021 року № 590 затверджено Порядок виконання повноважень Казначейством України в особливому режимі в умовах воєнного стану. Пунктом 19 Порядку виконання повноважень Казначейством в особливому режимі в умовах воєнного стану визначено черговість здійснення платежів, згідно якого сплата судового збору може бути здійснено лише в третю чергу, що унеможливлює ДКСУ своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Проте, Київський апеляційний суд не приймає зазначені доводи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведені представником ДКСУ обставини не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Заявник не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов`язує відстрочення або звільнення від сплати судового збору, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про майновий стан ДКСУ не надав.

Жодних документів на підтвердження факту відсутності коштів на рахунку установи для сплати судового збору до суду апеляційної інстанції не додано, а тому у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору, слід відмовити.

Безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору та може розцінюватися, як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Посилання апелянта на те, що на території України введений воєнний стан, також не є підставою для звільнення, розстрочення, відстрочення або зменшення сплати судового збору відповідно до закону.

Щодо клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги по сплаті судового збору на час запровадженого в Україні воєнного стану, то таке підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 2 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Згідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України строк для усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Разом з тим, межі продовження процесуальних строків не повинні призводити до збільшення об`єктивно достатнього строку на усунення недоліків апеляційної скарги, що відповідає приписам ст. 121 ЦПК України про розумність процесуальних строків.

Отже, враховуючи викладені обставини, з метою забезпечення скаржнику права на апеляційне оскарження судового рішення апеляційний суд вважає можливим задовольнити клопотання частково та продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання скаржником копії цієї ухвали.

Виходячи з наведеного, з метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, надавши об`єктивну оцінку викладеним обставинам, на які посилається апелянт, суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для усунення недоліків, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору.

Продовжити Державній казначейській службі України строк, для усунення недоліків, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна