Справа № 301/1941/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Бочко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Кричфалушій Івана Івановича, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, ухвалене головуючим суддею Пітерських М.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

В обґрунтування позову зазначає, що 05.11.2020 о 07:10 год. в с. Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МЕRСЕDЕS-ВЕNZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку попереду під його керуванням. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Враховуючи добровільне визнання вини ОСОБА_1 , позивач погодився на складення 05.11.2020 року на місці ДТП Європротоколу.

Відповідно до висновку експерта №13/188 від 09.12.2020 року, вартість відновлюваного ремонту КТЗ марки RENAULT МЕGАNЕ станом на дату ДТП - 05.11.2020 року становить 106.185,16 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ марки RENAULT МЕGАNЕ, становить 56 059 грн. 17 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 зареєстрована в «ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІГ», згідно полісу ЕР-140853925 від 09.02.2020 року. Позивач в установлений законом строк повідомив страховика про факт ДТП письмовою заявою. 28.01.2021 року «ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІГ» сплатило позивачеві страхове відшкодування шляхом перерахування на його рахунок 47 400 грн.

Однак, ним понесено значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування. Так, повна вартість витрачених позивачем коштів на придбання запчастин та ремонтних робіт становить 66 051 грн. Таким чином, не відшкодованими залишились 18 651 грн.

Згідно страховою полісу ЕР-140853925 від 09.02.2020 року граничний розмір страхової виплати за майнову шкоду становить 100 000 грн., франшиза становить 2500 грн. При оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим. На даний час, відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2016 року № 3471, такий ліміт складає 50 000, 00 грн. Розмір нарахованого страхового відшкодування становить 47400 гривень, за виключенням франшизи у розмірі 2 500,00 гривень, Отже, вказане страхове відшкодування цілком відповідає вимогам при оформленні Європротоколу.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 1188, 1192, 1194 ЦК України, пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), ст.ст. 28, 29 Закону №1961-IV, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 18 651 грн.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача 10 000 грн моральної шкоди, яка полягає в тому, що він зазнав душевних страждань та переживань в зв`язку з самим фактом ДТП та пошкодженням автомобіля, що є єдиним джерелом доходу. У момент ДТП він пережив значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Внаслідок ДТП, автомобіль було пошкоджено і протягом 3 місяців він та його родина не мали можливості користуватися особистим транспортним засобом, що призвело до порушення усталеного способу життя. Крім того, позивач вимушений був витрачати свій час і зусилля на те, щоб звертатися до юристів, страхової компанії, експерта, організовувати ремонтні роботи, що значно порушило його нормальний ритм життя.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 18 651 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

На дане рішення суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Кричфалушій І.І. подали апеляційну скаргу в якій, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що ним не заперечуються обставин ДТП і те, що відразу після ДТП оцінивши ситуацію разом з Позивачем узгодили обставини події та погодились на її оформлення Європротоколом на місці ДТП.

Позивач як на доказ посилається на висновок авто-товарознавчої експертизи № 13/18 від 09.12.2020 про визначення вартості відновлювальною ремонту та (розміру) збитків, проведеного експертом ОСОБА_4 у відповідності до якого, вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля становить суму 106.185,16 грн., при цьому вартість матеріального збитку виходячи із вартості ремонтних робіт з врахуванням зносу складає - 56059,17 грн.

Однак вони вважають такий висновок неналежним доказом, так як останній складений з порушенням «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої Наказом МЮ України, Фонду держмайна України 24.11.2003 № 142/5/2092, а саме п.5.1 без проведеного технічного огляду.

У висновку експерт стверджує, що оцінка проведена на підставі акту огляду проведеного оцінювачем ОСОБА_5 , але разом з тим даного акту до експертизи не додає, тобто не зрозуміло, що оцінювачем було встановлено в результаті огляду та які його дані використані експертом під час складання висновків.

Відповідно до ремонтної калькуляції доданої експертом до висновку зазначено що така складалась 05.11.2020 року, в той час як заява про проведення експертизи подана тільки - 23.11.2020 року, більше того експерт бере вартість запасних частин станом на 09.10.2020 року тобто за місяць до ДТП. При цьому в ремонтній калькуляції зазначає як запасні частини, що потребують заміни і зазначає їх вартість як нових.

Окрім того експертом ОСОБА_4 явно штучно завищено суму заподіяної матеріальної шкоди, шляхом завищення цін на запасні частини. Так як відповідно до доданого Позивачем рахунку № НОМЕР_3 виданого «Авто Акорд», що спеціалізуються на реалізації запасних частин для автомобілів «Renault» вартість зазначених у акті запасних частин значно нижча, що наглядно видно з порівняльної таблиці.

Що стосується рахунка №СЧ03760 від 12.11.2020 виданого «Авто Акорд» у відповідності до якого, вартість запасних частин становить 55 445,83 грн, (66 535,00 грн з ПДВ) то останній також не може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, так-як підтверджуючих документів що виставлений рахунок був оплачений Позивачем не додано. Судом враховані як докази і в своєму рішенні він посилається на них як на належні та допустимі - накладну без номера від 25.12.2020 року видану ФОП ОСОБА_6 та квитанції з «нової почти», копії фотографій, які долучені до справи представником позивача під час розгляду справи по суті. Однак відповідно ч.ч. 2, З ст.83 ЦПК України позивач, особи яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву. Отже документи: накладна без номера від 25.12.2020 видана ФОП ОСОБА_6 , квитанції з «нової почти» та копії фотографій неправомірно враховані судом, як докази при вирішенні спору.

Окрім того, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Тобто, Позивач, погодившись на складання по факту ДТП Європротоколу, узгодив з Відповідачем максимальну суму страхової виплати, яка на момент скоєння ДТП складала 50 000 грн.

Не погоджуються також із задоволенням позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки така також не підтверджена належними та допустимими доказами, які б підтвердили заподіяння позивачу моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації у відповідній сумі, а суд не врахувавши відсутність таких доказів безпідставно встановив її у розмірі 5000 грн.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інтенції правильно дослідив подані ним докази та дійшов до вірного висновку про задоволення його позовних вимог. При цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з огляду на наступні доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 17.01.2019 року (а.с.10).

Користувачем автомобіля марки «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є відповідач ОСОБА_1 та його відповідальність на день ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Дана обставина підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-140853925, строк дії договору з 09.02.2020 року по 08.02.2021 року включно (а.с.57).

Встановлено, що 05.11.2020 року о 07:10 год. в с. Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МЕRСЕDЕS-ВЕNZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку попереду під керуванням позивача ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дану обставину сторони визнали, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, така не підлягає доказуванню.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», та ліміт відповідальності страховика за Європротоколом становив суму - 50 000,00 грн. з урахуванням франшизи 2600 грн.

Відповідно до вимог п. 33.2 ст. 33 Закону №1961-IV, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.11.2020 року, учасники пригоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого взірця (а.с.58).

Згідно вказаного Повідомлення, відповідач ОСОБА_8 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб позивача ОСОБА_2

ОСОБА_8 05.11.2020 року подав до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» письмові пояснення разом з повідомленням про ДТП (Європротокол), в якому також визнав свою вину та зазначив, що Протокол (акт) огляду колісного транспортного засобу від 09.11.2020 року є невід`ємною частиною цього Пояснення (а.с.59).

Протокол (акт) огляду колісного транспортного засобу від 09.11.2020 року, що складений оцінювачем ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_2 , містить перелік пошкоджень, а також назву деталей та пошкоджень автомобіля марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 (а.с.60).

Згідно висновку експерта №13/188 від 09.12.2020 року, вартість відновлювального ремонту належного позивачу ОСОБА_2 транспортного засобу марки «RENAULT МЕGАNЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП становить 106185,16 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику 56059,17 грн. (а.с.64-72).

Отже, розмір майнової шкоди визначений судовим експертом за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи.

Розрахунком суми страхового відшкодування до справи №80 від 26.01.2021 року, складеного на підставі Звіту експерта Кеню В.В. №13/188 від 09.12.2020 року, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» визначила сума страхового відшкодування, яка становить 47400 грн.:

- вартість відновлювального ремонту -106185,16 грн. (у тому числі: деталі 83543,32 грн., знос на дату події 60%, деталі з урахуванням зносу 33417,33 грн., роботи та матеріали 22641,84 грн.,

- франшиза 2600 грн.,

- зменшення розміру страхового відшкодування, у зв`язку із складенням Європротоколу 6059,17 грн. (а.с.73).

Дані обставини підтверджуються копією матеріалів страхової справи №80 від ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (а.с.56-74).

Отже, потерпілому від ДТП позивачу ОСОБА_2 - страховою компанією ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплачено страхове відшкодування у сумі 47400 грн. (з урахуванням франшизи 2600 грн. та ліміту відповідальності страховика при складенні Європротоколу в сумі 50 000 грн.). Дана обставина підтверджується листом ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» №968 від 28.01.2021 року та Випискою за картковим рахунком клієнта від 17.02.2021 року (а.с.48,74).

Проте, виходячи з висновку судового експерта №13/188 від 09.12.2020 року, сплачена страховиком сума 47400 грн. є недостатньо для повного відшкодування ОСОБА_2 завданої йому майнової шкоди, яка складається з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у сумі 106185,16 грн., оскільки різниця між даними сумами складає 58 785,16 грн.

За змістом ч.1 ст.15 і ч.1, пунктів 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У ст.1192 ЦК України зазначено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також у статті 1194 ЦК України йдеться про те, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалами справи доводиться та обставина, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в «ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно полісу ЕР-140853925 від 09.02.2020 року в якому ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн, а розмір франшизи 2 600,00 грн, а.с.57.

Як визначено пунктом 33.2. статті 33 Закону №1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

На виконання вимог визначено пункту 33.2. статті 33 Закону №1961-IV сторони склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 05 листопада 2020 року о 07 год. 10 хв., а.с. 57.

Зазначене стверджує ту обставини, що сторони погодили між собою розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілого, яка не буде перевищувати максимального розміру, затвердженого Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно абзацу 2 пункту 36.1 статті 36 Закону №1961-IV у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Абзацом 3 пункту 36.3 статті 36 цього Закону передбачено, що коли водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону.

Так, розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 за № 698 зі змінами «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» /Зареєстрованого в МЮ України 07.12.2011 р. за № 1412/20150/ визначено, що з 01 лютого 2016 року такий розмір страхової виплати за шкоду потерпілому становить - 50 000 гривень.

На виконання вимог ст.36 Закону №1961-IV ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила розрахунок суми страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком, яку за мінусом франшизи (2 600) виплатила ОСОБА_2 таке у розмірі 47 400,00 грн.

Як вище вже було зазначено, висновком судового експерта №13/188 від 09.12.2020 року визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на дату ДТП у сумі 106185,16 грн., та вартість матеріального збитку у сумі 56 059,17 грн., а різниця між даними сумами складає 58 785,16 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, ст.1192 ЦК України.

Разом з цим, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), ст.1194 ЦК України.

Звертаючись з позовом про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок ДТП ОСОБА_2 зазначав про заподіяння йому збитків на значно більшу сумі ніж та, що біла йому виплачена страховою компанією, та такою сумою є 66 051,00 грн. Зазначена сума різниться на 18 651,00 грн. (66 051,00 - 47 400,00), яку й просив стягнути з відповідача.

Оскільки сторони погодились на повідомлення ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 05 листопада 2020 року без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України, то за цієї обставини у страховика виникло право на здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) в межах максимального розміру, затвердженого Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяв на день настання страхового випадку в сумі 50 000 грн.

Та оскільки реальні збитки з відновлення пошкодженого ТЗ є більшими за суму сплачену ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» то різницю у сумі 18 651,00 грн. повинна сплатити винна особа.

На підтвердження придбання у м. Луцьк запасних частин позивач надав видаткову накладну № 114736 від 02.12.2020 р. виписану товариством AVTORENOFRANS на суму 48 276,00 грн., а.с. 87. Оплата позивачем була здійснена 02.12.2020 р., що стверджується квитанцією, експрес-накладними, а.с. 81-86.

Ремонтні роботи проведено ФОП ОСОБА_6 вартість яких становить 17 775,00 грн., що стверджується накладною від 25.12.2020 р., а.с. 118.

А звідси, реальні збитки ОСОБА_2 з відновлення транспортного засобу марки «RENAULT МЕGАNЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 становлять суму 66 051,00 (48 276,00 + 17 775,00). Із зазначеної суми ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатила суму 47 400,00 грн., тож довідшкодувати позивачу повинен суму відповідач у розмірі 18 651,00 (66 051,00 - 47 400,00), яка повністю компенсує реальні збитки.

Представник ОСОБА_2 адвокат І.В.Азарова пояснила колегії суддів, що позивачем придбавались також вживані запчастини, а тому вартість запчастин могла бути більшою.

ОСОБА_8 покликається на те, що висновок судового експерта №13/188 від 09.12.2020 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на дату ДТП у сумі 106185,16 грн., та вартість матеріального збитку у сумі 56 059,17 грн. не можна визнати належним доказом через те, що складений у порушення п.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів /Затвердженої наказом МЮ України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу МЮ України, ФДМ України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) та Зареєстрованої в МЮ України 24.11.2003 р. за № 1074_8395/, (далі - Методика).

Проте, колегія суддів не погоджується з таким доводом ОСОБА_1 через таке.

Абзацом 2 пункту 5.1. Методики передбачено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

З досліджуваної частини висновку судового експерта №13/188 від 09.12.2020 року (сторінка 3) вбачається що судовий експерт В.В.Кеню огляд ТЗ не проводив, а дослідження проведено по наданій копії протоколу огляду ТЗ, який складено оцінювачем ОСОБА_5 , а.с. 13.

Огляд пошкодженого КТЗ було здійснено 09.11.2020 р. оцінювачем ОСОБА_5 про що ним складено протокол (акт) в якому зазначено перелік пошкоджень з 25-ти найменувань, які майже всі підлягають заміні, а.с. 60.

За приписами ч.1 ст.106 ЦПК України, сторона має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Матеріали справи не містять іншого висновку експерта на замовлення ОСОБА_8 та і клопотання про призначення повторної експертизи ним не заявлялось.

Крім цього, матеріалами справи не доводиться необґрунтованість чи суперечність зазначеного висновку експерта, а викладені в такому обставини не спростовано.

Колегія суддів звертає увагу сторін також на той факт, що розмір реальних збитків, яких поніс позивач (66 051,00) є значно меншим ніж зазначено у висновку експерта (106 185,16).

Таким чином, судовий експерт В.В.Кеню провів авто-товарознавчу експертизу відповідно до вимог Методики.

Реальність понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженого ТЗ доводиться видатковою накладною № 114736 від 02.12.2020 р., накладною від 25.12.2020 р., квитанцією та експрес-накладними, які колегія суддів вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Той факт, що сторони узгодили між собою складання повідомлення (європротокол) про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції за яким розмір страхової виплати за шкоду, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку, не може слугувати перешкодою для позивача у забезпеченні права на повне відшкодування реальних збитків. Таким чином, доводи відповідача з цього приводу являються безпідставними.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Та відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

ОСОБА_2 зазначав, що спричинені йому моральні страждання негативно позначились на його життєвих обставинах, оскільки в момент ДТП пережив значний емоційний стрес та зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження ТЗ. Протягом тривалого час був позбавлений можливості користуватись на свій розсуд власним ТЗ, що призвело до значних незручностей та порушення усталеного способу життя як його так і сім`ї. Через відмову відповідача повністю відшкодувати реальні збитки, зазнав додаткових душевних страждань, так-як змушений був звертатись за правовою допомогою, а згодом й у суд, вишукувати кошти для здійснення повного відновлення пошкодженого ТЗ.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів зазначає про наявність розумних підстав вважати, що ОСОБА_2 зазнав моральної травми, яка у сукупності з обставинами протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні є підставою для визначення розміру моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн., що відповідатиме засадам розумності, справедливості та співмірності. Зазначений розмір моральної шкоди є достатнім для розумного задоволення потреб ОСОБА_2 , і не приведе до безпідставного збагачення.

А звідси, рішення суду першої інстанції в цій частині вимог є правильним, оскільки такий розмір відшкодування моральної шкоди є достатнім для відшкодування моральних страждань ОСОБА_2 отриманих внаслідок ДТП, тоді як зазначених обставин відповідач не спростував.

Таким чином, колегія суддів дійшла до думки, що рішення суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог вирішено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, тоді як доводи апеляційної інстанції підлягають відхиленню як такі, що не спростовують вище викладених мотивів.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 12, 81, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Кричфалушій Івана Івановича, залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 01 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: