У Х В А Л А

12 липня 2022 року

м. Київ

справа № 953/25514/19

провадження № 61-17546ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кравцовим Сергієм Олександровичем, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договору поруки

та додаткової угоди недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 , через адвоката Кравцова С. О., направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження

та недоплатою судового збору у розмірі 1 391,60 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, а саме: заявнику запропоновано зазначити поважні, переконливі та достатні причини пропуску строку на касаційне оскарження; надати документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, визначеному законом або звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду, заявник надіслав доказ доплати судового збору у розмірі 1 391,60 грн та клопотання про усунення недоліків щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявності підстав для його поновлення.

Суд бере до уваги обставини та причини пропуску заявником строку на касаційне оскарження, та, оцінивши у сукупності, визнає їх поважними.

Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає: суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах: Верховного Суду, від 21 травня 2012 року у справі № 6-88цс11, від 17 лютого 2016 року у справі № 3-1202гс15, від 28 березня 2018 року

у справі № 500/1564/15-ц, провадження № 61-1105св17, від 23 січня 2019 року у справі № 342/3/16-ц, провадження № 61-9064св18, від 17 липня 2019 року

у справі № 757/306/17-ц, провадження № 61-32050св18, від 04 лютого 2020 року у справі № 2/2218/3845/11, провадження № 61-6708св19, від 11 червня 2020 року у справі № 761/26618/15-ц, провадження № 61-9404св19, Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження

№ 14-318цс18.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити строк ОСОБА_3 на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Кравцовим Сергієм Олександровичем, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 953/25514/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договору поруки та додаткової угоди недійсними.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко