Номер провадження 2/754/2726/22
Справа №754/471/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно отриманих коштів

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 р. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 17 805,63 грн., який виник внаслідок безпідставного призначення та виплати пенсії.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в м. Києві та отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На розгляді Деснянського районного суду м. Києва перебувала адміністративна справа № 2а-34/2010 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України. Постановою суду від 18.02.2010 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2011 було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (правонаступником якого було Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а згодом - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві), починаючи з 01.09.2009 призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника громадянина ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-12 (зі змінами та доповненнями). Управлінням виконано рішення суду в межах резолютивної частини, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії за період з 01.09.2009 по 28.02.2015 в сумі 17 805,63 грн. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 11.12.2017 № 1396 почалось утримання надмірно виплачених сум пенсій з відповідача в розмірі 20% щомісячно до повного погашення переплати. Утримання надмірно виплачених сум пенсій з відповідача було припинено на підставі листа Пенсійного фонду України від 18.03.2019 № 2120/Ж-4 з 01.09.2019, а утримані кошти було повернуто відповідачу у загальному розмірі 11 062,05. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача були направлені листи, проте дані листи були відповідачем проігноровані та, безпідставно отримані бюджетні кошти в розмірі 17 805,63 грн. повернуті відповідачем не були. Зайво сплачені відповідачу кошти підлягають стягненню відповідно до положень статей 326, 1212 ЦК України.

Ухвалою суду від 09.02.2022 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, в той же час на адресу суду надала відзип на позовні вимоги, в якому позовні вимоги не визнає, вважає що позов не обгрунтований та не підтверджений належними доказами.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних (стаття 13 ЦПК України) вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви: ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в м. Києві та отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На розгляді Деснянського районного суду м. Києва перебувала адміністративна справа № 2а-34/2010 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України. Постановою суду від 18.02.2010 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2011 було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (правонаступником якого було Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а згодом - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві), починаючи з 01.09.2009 призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника громадянина ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-12 (зі змінами та доповненнями). Управлінням виконано рішення суду в межах резолютивної частини, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії за період з 01.09.2009 по 28.02.2015 в сумі 17 805,63 грн. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 11.12.2017 № 1396 почалось утримання надмірно виплачених сум пенсій з відповідача в розмірі 20% щомісячно до повного погашення переплати. Утримання надмірно виплачених сум пенсій з відповідача було припинено на підставі листа Пенсійного фонду України від 18.03.2019 № 2120/Ж-4 з 01.09.2019, а утримані кошти було повернуто відповідачу у загальному розмірі 11 062,05. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача були направлені листи, проте дані листи були відповідачем проігноровані та, безпідставно отримані бюджетні кошти в розмірі 17 805,63 грн. повернуті відповідачем не були.

Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України, відповідно до приписів якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презюмуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Крім того, аналогічний правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, провадження № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, провадження № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі № 536/487/17-ц, провадження № 61-28334св18.

Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, на підставі відповідного рішення, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних судом не встановлено, а належних доказів наявності рахункової помилки позивач не надав, передбачені законом підстави для повернення безпідставно виплаченої пенсії відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, статями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно отриманих коштів- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.07.2022 року.

Суддя: Н.Г.Таран