Житомирський апеляційний суд
Справа №274/12/22 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І.Ю
Категорія 96 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/12/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою адвоката Мирковіча Віктора Юхимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Хуторної І.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року адвокат Мирковіч В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2021 року розірвано шлюб між його довірителем та ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим він звернувся до Приморського відділу ДРАЦС у м. Одесі ПМУ МЮ із заявою про видачу витягу із актового запису про шлюб №439, вчиненого 7 липня 1989 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, з відміткою про його розірвання.

На його звернення 22 жовтня 2021 року отримано відповідь про неможливість надати витяг у зв`язку з тим, що в актовому записі про шлюб прізвище нареченого зазначено « ОСОБА_3 », водночас, у дорученні, виданому останнім, його прізвище вказано « ОСОБА_4 ».

Також ОСОБА_5 вказує, що 8 грудня 2021 року звернувся до Бердичівського відділу ДРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб шляхом виправлення прізвища нареченого з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Листом від 17 грудня 2021 року йому відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Внаслідок розбіжності у написанні прізвища у зазначених документах його довіритель позбавлений можливості отримати в органах РАЦС витяг з актового запису про шлюб з відміткою про його розірвання.

Таким чином, просив встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа: актового запису про шлюб №439, вчиненого 7 липня 1989 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі адвокат Мирковіч В.Ю., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що , звертаючись до суду із вказаною заявою, він мав на меті не внесення змін до актового запису про шлюб, а намагався у передбачений законом спосіб надати його довірителю можливість у подальшому отримати витяг із цього актового запису із відміткою про розірвання шлюбу на підставі судового рішення.

Подання до суду зазначеної заяви зумовлене відмовою Приморського відділу ДРАЦС у м. Одесі ПМУ МЮ видати такий витяг.

Отже, єдиним можливим способом усунути розбіжності у написанні прізвища його довірителя є рішення суду про встановлення належності йому актового запису про шлюб.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Обгрунтовуючи підстави заяви, заявник посилався на те, що у актовому записі про шлюб прізвище нареченого зазначено « ОСОБА_3 », а в інших документах прізвище його довірителя вказане « ОСОБА_4 », що позбавляє його можливості отримати витяг з актового запису про шлюб з відміткою про розірвання шлюбу на підставі рішення суду.

Таким чином, вважає, що єдиним можливим способом усунення зазначених розбіжностей є встановлення в судовому порядку факту належності ОСОБА_7 актового запису про шлюб.

Відповідно до положень частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 351 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначених норм. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5.

Зокрема, підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Отже, законодавством України передбачено можливість внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими ообами. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам законодавства щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження.

При цьому, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на ту обставину, що поняття « спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в сукупності з положеннями частини 3 статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які взагалі не підлягають розгляду в судах.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстації обгрунтовано виходив з того, що законодавством України визначений порядок вирішення питання про внесення змін до актового запису про шлюб та передбачена можливість оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану у внесенні таких змін.

Суд також вірно зазначив, що встановлення судом факту належності особі актового запису про шлюб не є підставою для внесення змін до такого актового запису, відтак не матиме для ОСОБА_1 правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній сраві.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мирковіча Віктора Юхимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2022 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: