Ухвала

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 523/10627/21

провадження № 61-12446ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Соловйова Віктора Вікторовича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про захист порушеного права кредитора шляхом визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про захист порушеного права кредитора шляхом визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без розгляду.

У липні 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діяв адвокат Соловйов В. В., звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просила суд, на підставі частин п`ятої, шостої статті 142 та частини дев`ятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стягнути з АТ «Райффайзен Банк» витрати на правничу допомогу в розмірі 42 500,00 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діяв адвокат Соловйов В. В., про розподіл судових витрат відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діяв адвокат Соловйов В. В., залишено без задоволення. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року залишено без змін.

У грудні 2022 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - Соловйов В. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат (пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).

Отже, ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього кодексу.

Таким чином, питання про розподіл між сторонами судових витрат суд може вирішити як в ухвалі про залишення позову без розгляду, так і в ухвалі окремо з питання про такий розподіл, зокрема про компенсацію здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відтак, оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку і постанову апеляційного суду про залишення без змін вказаної ухвали суду першої інстанції.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та постанова Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 353, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Соловйова Віктора Вікторовича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про захист порушеного права кредитора шляхом визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О Погрібний О. В. Ступак