ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/234/20
Провадження № 2/516/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Васіній А.А.,

за участю позивача та її представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкового майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1998р. по 2020р. Також просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 домоволодіння, що складається із житлового будинку загальною площею 294 кв.м., житловою площею 63,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , у ЖБК «Вишневий сад 2006Т»; визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, як на частку в спільній сумісній власності, житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , у ЖБК «Вишневий сад 2006Т»; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 транспортні засоби: автомобіль марки «Mercedes-benz» S 600, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Mercedes-benz» GL 550, державний номер НОМЕР_2 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, як на частку в спільній сумісній власності, вищевказаних транспортних засобів. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала разом із ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, мала спільний бюджет, з 1996р. по день його смерті, в зв`язку з чим просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Погорілий О.В. підтвердили заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з*явилися, будучи належно повідомленими про місце і дату розгляду справи, від представника яких до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено про відмову в задоволенні позову повністю за недоведеністю. Так, представник відповідачів адвокат Бороган В.В. зазначає, що для встановлення факту спільного проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, необхідні докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім*ї. Надані позивачкою докази не підтверджують факт спільного мешкання з ОСОБА_6 у період з 1996р. по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім*єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства, а також обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Крім того, зазначає, що позивачка після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 у 1996р. змінила своє прізвище на ОСОБА_8 та зобов*язана була змінити своє прізвище, про що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, однак не зробила цього, а тому паспорт, виданий на ім*я ОСОБА_1 є недійсним, в зв*язку з чим на теперішній час неможливо встановити особу, яка подала до суду позов до його довірительок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив представника відповідачок ОСОБА_1 зазначила, що сам спадкодавець ОСОБА_6 за життя завжди власноруч в установленому законом порядку підтверджував факт спільного проживання однією сім*єю з ОСОБА_1 , про що вбачається з поданих ним декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки був депутатом місцевої ради. Крім того, з поданих до суду фотознімків вбачається, що відповідачки не тільки добре знайомі з позивачкою, але й спільно святкували усі свята та добре спілкувались за життя померлого.

Третя особа Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області в судове засідання не з*явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши позивачку та її представника, представника відповідачок, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Так, з паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 04.01.1998р. Теплодарським СВМ Центрального РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що він виданий на ім*я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Гдень Брагинського району Гомельської області. Також згідно довідки до акта огляду МСЕК від 21.02.2007р. ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності безстроково, захворювання пов*язане з перебуванням в зоні радіації на ЧАЕС.

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 09.12.2021р., вбачається про здійснення 15.05.1996р. Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції актового запису №195 про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29.04.1996р.; прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_9 .

Зі свідоцтва про смерть, виданого повторно 09.09.2020р. Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області.

З копії паспорту громадянина України, наявного в матеріалах справи, серії НОМЕР_4 , вбачається його видача на ім*я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області.

З повідомлення замовника ОСОБА_10 про початок виконання будівельних робіт, прийнятого Інспекцією ДАБК в Одеській області від 17.12.2012р., вбачається про початок будівництва ним індивідуального двоповерхового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Згідно техпаспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , він виготовлений 02.04.2014р. Теплодарським МБТІтаРОН на ім*я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.06.2019р., житловий будинок загальною площею 294 м2, житловою площею 63,3 м2, за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка місця розташування за кадастровим номером :01:001:0987, зареєстрований 13.06.2019р. на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Згідно рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 26.04.2018р. №428/2-У11 та Витягу з Додатку до даного рішення, вбачається, що міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_11 та іншим (всього 22 громадянина) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Передано безоплатно у власність громадянам, згідно додатку, земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; у Витягу з Додатку до даного рішення вбачається зазначення під №5 ОСОБА_6 , адреса ділянки: АДРЕСА_3 :01:001:0987), площа 0,1000 га.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2018р. вбачається реєстрація на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_4 , земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:0987, за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З доданих ОСОБА_1 до позовної заяви: розрахункової книжки по оплаті за послуги по утриманню будівель, прибудинкової території, енергопостачанню, водопостачанню та водовідведенню за адресою: АДРЕСА_2 , квитанцій до прибуткового касового ордеру за періоди 2008р., 2012-2020р.р., вбачається про сплату ОСОБА_6 цільового внеску (06.03.2008р.) та членських внесків, оплати послуг по утриманню прибудинкової території, енергопостачанню, водопостачанню та водовідведенню за вказаною адресою.

З відповіді голови правління ЖБК «Вишневий сад-2006Т» на адвокатський запит адвоката Борогана В.В. від 19.02.2021р. вбачається, що ОСОБА_6 став асоційованим членом зазначеного ЖБК з 05.03.2008р.; в жовтні 2012р. був збудований житловй будинок по АДРЕСА_1 ; з листопада 2012р. ОСОБА_6 почав оплачувати за спожиті комунальні послуги (електроенергія, водопостачання та водовідведення, вивіз сміття).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , а також повідомлення ТСЦ МВС №5146 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 10.11.2020р. за вих№31/15/5146-674 «Про надання відомостей щодо АМТ» з додатком до нього, вбачається, що автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 23.08.2016р. за ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , а також повідомлення ТСЦ МВС №5146 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 10.11.2020р. за вих№31/15/5146-674 «Про надання відомостей щодо АМТ» з додатком до нього, вбачається, що автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 06.04.2010р. за ОСОБА_10 .

З наданих ОСОБА_1 до суду роздрукованих з офіційного сайту НАЗК щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2016-2019, поданих ОСОБА_6 : 26.04.2017р., 26.03.2018р., 22.03.2019р., 26.05.2020р., вбачається зазначення останнім в цих деклараціях в розділі 2.2 Інформація про членів сім*ї суб*єкта декларування, як особи, яка спільно проживає, але не перебуває у шлюбі ОСОБА_1 .

З наряду-замовлення на виконання послуг - збирання меблів від 16.06.2018р., видаткової накладної від 11.01.2014р. на придбання сантехніки, замовлення товару покупцем від 03.02.2014р. (гідромасажна кабіна) та видаткової накладної на неї від 09.02.2014р., видаткової накладної на плитку від 21.05.2015р., заявки на планову доставку товару від 08.12.2018р. та замовлення товару покупцем від 27.11.2018р. (меблі), а також квитанцій про їх оплату, замовлення товару покупцем від 19.04.2014р. та видаткової накладної від 09.02.2014р. (меблі), наряду-замовлення на монтаж меблів від 30.11.2018р., від 15.10.2018р., від 27.11.2018р., від 12.08.2018р., від 24.09.2018р., квитанцій про оплату за придбання меблів, їх доставку, монтаж, вбачається про замовлення та оплату ОСОБА_1 вищезазначеного товару на адресу: АДРЕСА_1 . Як пояснила в судовому засідання ОСОБА_1 , вона за погодженням з цивільним чоловіком ОСОБА_6 замовляла, оплачувала будівельні матеріали, сантехніку та меблі та їх монтаж у їхньому будинку по АДРЕСА_1 , ЖБК «Вишневий сад-2006Т», які придбавалися за сімейні кошти, тому що чоловік займався бізнесом, а вона домашнім господарством; інколи речі для їхнього будинку придбавалися в короткостроковий кредит, який оформлювався на чоловіка ОСОБА_6 , та який вчасно погашався.

З договору-замовлення від 20.07.2020р. вбачається про оплату ОСОБА_4 послуг з оформлення організації проведення ритуалу з поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , вартість послуг становить 52430 грн. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідачок, доньки померлого замовили послуги з поховання батька, а також вінки, серед яких був вінок від дружини померлого їхньої матері, яка була присутня на похороні. В судовому засіданні позивачка пояснила, що у період організації похорон ОСОБА_6 вона перебувала у лікарні, куди вона потрапила після смерті чоловіка, зі слів доньок померлого вони замовили вінок від неї, на похорони ОСОБА_6 її привезли з лікарні.

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_4 подала 16.10.2020р. до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 ; також вона зазначила, що крім неї, спадкоємицею першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_5 .

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_5 подала 16.10.2020р. до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 ; також вона зазначила, що крім неї, спадкоємицею першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 подала 12.01.2021р. до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; також вона зазначила, що крім неї, є інші спадкоємці: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, в заяві зазначила, що просить урахувати належну їй частку у праві спільної сумісної власності з померлим.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконкому Теплодарської міської ради Одеської області від 19.10.2020р. вбачається, що ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 25.06.2019р. по 21.09.2020р., знятий з реєстрації місця проживання в зв*язку зі смертю.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_12 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 ) вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначені: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 ОСОБА_15 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 ) вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками зазначені: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.10.2020р. за параметрами пошуку ОСОБА_6 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Зі Статуту ТОВ «Житлово-експлуатаційне будівельне підприємство «Наше місто» вбачається, що його засновником є ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_4 .

На підтвердження факту спільного проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , позивачкою надані: посвідчення, грамоти, подяки, паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон, військовий квиток ОСОБА_6 , а також медичні висновки за результатами медичних обстежень ОСОБА_6 , пропуск від 15.04.2018р. на дозвіл ОСОБА_1 на в*їзд до прикордонної зони №307419 Брагінського району Гомельської області Республіки Беларусь, населений пункт Гдень, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1 , даний пропуск був виданий в зв*язку з відвідуванням могил її родичів, разом з нею також були її цивільний чоловік ОСОБА_6 та чоловік його доньки ОСОБА_18 ; всі зазначені документи зберігаються нею у їхньому будинку по АДРЕСА_1 .

Судом досліджені в судовому засіданні фотознімки та відеозапис, на яких зображені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 під час спільних відпочинків на природі з друзями, в будинку разом з відповідачками, весільні фото її сина та фотознімки будівництва будинку за вищезазначеною адресою з зображеннями позивачки та ОСОБА_6 разом.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 показали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 1996р. проживали разом як сім*я за адресою: АДРЕСА_4 , він виховував її сина ОСОБА_21 , а потім вони побудували будинок у «Вишневому саду» та переїхали туди жити. Також ОСОБА_20 показала, що приблизно до 2015-2016р.р. вони жили в зазначеній квартирі, робили там ремонт, а потім переїхали у побудований будинок у «Вишневому саду».

Свідок ОСОБА_22 показала, що познайомилася з позивачкою та ОСОБА_6 у 1998 році, з тих пір вони дружили; ОСОБА_6 мріяв побудувати будинок, який вони побудували та потім переїхали в нього; вони ніколи не сварилися, завжди жили дружно, ОСОБА_21 називав ОСОБА_23 батьком; на 65-річчі ОСОБА_6 вони познайомилися з його дочками: ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . В період поховання ОСОБА_6 . ОСОБА_26 перебувала у лікарні, на його поховання її привезла «швидка».

Свідок ОСОБА_27 - син позивачки, в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 вважав своїм батьком, з ним були добрі відносини, він допомагав йому зробити студію звукозапису. ОСОБА_6 мріяв побудувати будинок, спочатку був побудований маленький будинок, який був літньою кухнею і банею, батьки там жили роки 3, а потім з 2016-2017р.р. переїхали жити в великий будинок на цій же земельній ділянці, вони жили як чоловік та дружина, у них завжди були гарні відносини, він називав її по імені, а іншим представляв її як свою дружину. Свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в судовому засіданні підтвердили обставини, про які зазначив свідок ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_30 показав, що йому, як дизайнеру інтер*єрів у 2013р. замовили проект кухні в будинку по АДРЕСА_1 , який затверджували разом ОСОБА_31 та ОСОБА_26 , які погоджували з ним також плитку та інші матеріали, ОСОБА_26 розраховувалася з ним за виконану роботу; він знав, що ОСОБА_10 чоловік ОСОБА_32 , оскільки живе в ОСОБА_33 .

Свідок ОСОБА_34 показала, що вона є свахою позивачки: син ОСОБА_35 та її донька ОСОБА_36 одружилися у 2005 році. Так, свідок підтвердила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 жили як сім*я, вони разом її зустрічали спочатку в квартирі, а потім в їхньому будинку, ОСОБА_21 вважав ОСОБА_37 батьком; ОСОБА_26 облаштовувала будинок, обирала будівельні матеріали, сантехніку, меблі; ОСОБА_26 доглядала за ОСОБА_38 , оскільки у нього боліла спина; також вказала, що вони любили один одного і це було очевидно.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За ч. 1-3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме: встановити факт проживання однією сім*єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004р. по 18.07.2020р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 294 м2, житловою 63.3 м2, що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 294 м2, житловою 63.3 м2, що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 транспортні засоби: автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . При цьому, суд вважає за можливе встановлення факту проживання однією сім*єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , починаючи з періоду з 01.01.2004р., оскільки факт проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01.01.2004р., а КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу, тому в частині позовних вимог позивачки про встановлення факту їхнього проживання однією сім`єю з 1998р. до 01.01.2004р. суд відмовляє в задоволенні за відсутністю правових підстав. Разом з цим, задовольняючи вищезазначені позовні вимоги в цій частині за період з 01.01.2004р. по 18.07.2020р., тобто день смерті ОСОБА_6 , суд виходить з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю до смерті останнього, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, що встановлено судом, в тому числі щодо не перебування ОСОБА_6 в іншому шлюбі, що не заперечувалося обома сторонами, та вищезазначене майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, виходячи з вимог ст. 74 СК України, навіть якщо воно було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_6 . Щодо проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім*єю суд вважає, що це підтверджується сукупністю вищенаведених доказів, досліджених в судовому засіданні, в тому числі показами всіх свідків, а також дослідженими судом письмовими доказами, а саме інформації, зазначеної самим ОСОБА_6 за життя в своїх електронних деклараціях, поданих до НАЗК, щодо зазначення ОСОБА_1 , як члена сім*ї - особи, з якою він спільно проживає, але не перебуває у шлюбі; крім того, дослідженими фотознімками та відеозаписом, а також нарядами-замовленнями на збирання меблів, видатковими накладними на придбання меблів та сантехніки, а також квитанцій про їх оплату, з яких вбачається про замовлення та оплату ОСОБА_1 вищезазначених речей на адресу: АДРЕСА_1 , в зв*язку з облаштуванням зазначеного будинку, в якому вона проживала разом з ОСОБА_6 як дружина і чоловік. Все зазначене свідчить, на думку суду, про наявність ведення спільного господарства, спільного бюджету та взаємних прав та обов*язків, тобто усталеність відносин, які притаманні подружжю.

При цьому, суд відмовляє позивачці в задоволенні її позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1000га за адресою: АДРЕСА_1 , у ЖБК «Вишневий сад 2006», кадастровий номер :01:001:0987, визнання за нею права власності на 1/2 частку цієї земельної ділянки, за безпідставністю, оскільки згідно ст. 57 СК України земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_6 , як така, що набута ним внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у його користуванні, а тому не може бути спільною сумісною власністю та в зв*язку з цим підлягати поділу при вирішенні даної справи. Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивачки адвоката Погорілого О.В. щодо правових позицій Верховного Суду, викладених у справі №675/2372/16-ц від 16.03.2020р. та від 20.01.2021р. у справі №318/1274/18, щодо зазначеної земельної ділянки, оскільки вони стосуються інших обставин.

Суд також вважає неспроможними аргументи представника відповідачок адвоката Борогана В.В. про те, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у шлюбі між собою, є об*єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо спірне майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім*ї ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , оскільки встановлення таких обставин необхідно при вирішенні питання щодо періоду спільного проживання позивачки та ОСОБА_6 у період з 1998р. до 01.01.2004р., коли такі правовідносини регулювалися Кодексом про шлюб та сім*ю України та Законом України «Про власність». Однак, у даній справі спірне майно набуте ОСОБА_6 у 2008р. - виділення земельної ділянки в ЖБК «Вишневий сад -2006Т», початок будівництва будинку у 2012р. та реєстрація права власності на нього у 2019р., придбання спірних транспортних засобів у 2010р. та у 2016р., тобто у період його спільного проживання з ОСОБА_1 однією сім*єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, дані правовідносини регулюються ст. 74 СК України, яка передбачає, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Суд також відхиляє аргументи адвоката Борогана В.В. про недійсність паспорту ОСОБА_1 після розірвання нею шлюбу з ОСОБА_7 у 1996р. та незміні нею прізвища на ОСОБА_8 , оскільки в судовому засіданні оглянутий оригінал паспорту ОСОБА_1 , підстав для його недійсності суд не вбачає, а незміна нею прізвища на ОСОБА_8 не підтверджує того, що вона не є ОСОБА_1 , та не має значення для вирішення по суті спору.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в зв*язку з встановленням інвалідності 2 групи, судовий збір стягується з відповідачок в рівних частках в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 70, 74 СК України, ст.ст. 328, 357, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкового майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно, задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім*єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004р. по 18.07.2020р. ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 294 м2, житловою 63.3 м2, що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 294 м2, житловою 63.3 м2, що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 транспортні засоби: автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в задоволенні.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 ) та ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_12 ) по 5255 грн. з кожної судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/234/20.

Повне рішення складено 06.07.2022р.

Суддя