16 лютого 2022 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа П`ята Харківська міська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коссе Є.К. звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію у розмірі 220617 грн. 92 коп.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої їм пенсії в розмірі 220617 гривень 92 копійки. 29.09.2020 позивач звернулась до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину яка лишилась після смерті її батька та отримала відмову. Позивачу було відмовлено через те, що 1) відповідь ГУ ПФУ в Харківській області не відповідає вимогам ст. 47 ЗУ «Про нотаріат», 2) через відсутність у матеріалах нотаріальної справи відомостей про прийняття спадщини дружною померлого ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Зазначає, що відповідь про невиплачену пенсію батька відповідач надав у непрошитому вигляді, тому П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора була позбавлена можливості прийняти її до розгляду та на підставі неї видати свідоцтво про право на спадщину. Щодо прийняття або неприйняття спадщини жінкою померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомила наступне. Дійсно померлий ОСОБА_2 надавав заповіт у Другій Горлівській державній нотаріальній конторі від 24.04.1992 року. Однак враховуючи той факт, що Друга Горлівська державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово окупованій території отримати даний заповіт не вбачається можливим (в тому числі навіть через карантинні заходи). Однак, у розпорядженні позивача мається власноруч записаний її батьком заповіт про те, що він заповідає власну квартиру своїй дочці ОСОБА_1 . З цього можна зробити висновок, що при житті батько заповідав своє майно свій дочці. Вказує також, що дружина померлого батька ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті батька позивача вона проживала спільно зі спадкодавцем. При житті мати позивача спадщину не прийняла, через перебування та проживання на тимчасово окупованій території. Позивач вказує, що 14 січня 2020 року було розміщено оголошення про розшук спадкоємців ОСОБА_2 у газеті Слобідський край. Станом на дату видачі відмови про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався до П`ятої Державної міської нотаріальної контори, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем на даний час. Позивач звертається до суду через об`єктивні обставини, незалежні від її волі, які позбавляють її можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у неї законних очікувань на отримання у спадок належної його спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом. В даному випадку предметом спору є захист права дітей спадкодавця на одержання суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю і яку спадкоємець, маючи законне сподівання може отримати від держави.
На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом.
Згідно протоколу атоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 справу передано для розгляду судді Божко В.В.
Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків.
18.01.2021 до канцелярії суду представником позивача подано позовну заяву після усунення її недоліків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Ухвалою суду від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження.
Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі азом із примірником позовної заяви та доданих до неї документів уповноважений представник відповідача отримав 22.02.2022.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Письмові пояснення щодо позову від третіх осіб не надходили.
Ухвалою суду від 05.08.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа передана в провадження судді Лях М.Ю.
Позивач у судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду представником позивача адвокатом Коссе Є.К. подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за місцем знаходження юридичної особи, причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні заяви за підписом заступника завідувача контори з проханням слухати справу за відсутності представника нотаріальної контори, у вирішенні питання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20.11.1963 зроблено відповідний запис за №1460. Батьками останньої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.18).

22 квітня 1984 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22.04.1984 зроблено запис за №834 у Палаці одруження м..Горлівка, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.32).

Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер у м.Горлівка Донецької області, у віці 81 років, про що 05.11.2019 складено відповідний актовий запис №16001 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.27).

ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримував пенсію за віком та у Головному Управлінні пенсійного фонду України в Харківській області було заведено пенсійну справу.

09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) із заявою, де зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_2 залишилась спадщина, яку вона приймає (а.с.121).

Після смерті ОСОБА_2 . П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою (відокремлений підрозділ) заведено спадкову справу №13П/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.120-184).

Інших спадкоємців до майна померлого ОСОБА_2 немає.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка була дружиною померлого ОСОБА_2 , померла у м.Горлівка Донецької області, у віці 79 років, про що 19.08.2020 складено відповідний актовий запис №12184 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.28).

Відповідно до довідки №б/н від 08.12.2014 ПП «Фактор-Інвест», за адресою АДРЕСА_1 , мешкали та були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.144).

Відповідно до довідки №1703 від 13.07.2020 КП «ККМГ», за адресою АДРЕСА_1 , станом на 27.08.2019, мешкали та були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.35).

ОСОБА_5 спадкові права до майна померлого чоловіка ОСОБА_2 не оформила, однак, фактично спадщину прийняла, оскільки, станом на день смерті спадкодавця, мешкала разом із ним.

14 січня 2020 року було розміщено оголошення про розшук спадкоємців ОСОБА_2 у газеті Слобідський край (а.с.37).

Однак, до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Спадкоємці ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до відповіді на заяву, що була подана ОСОБА_1 до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори 29.09.2020 вх.№1080/02-14, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора (відокремлений підрозділ) повідомляє, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку суми недоотриманої пенсії (за дні життя), що складає 220617 гривень 92 копійок, яка знаходиться у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , не уявляється можливим через неможливість визначення складу спадкового майна та частки ОСОБА_1 у спадщині.

У листі вказано, що виходячи із матеріалів спадкової справи № 13П/2020, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається наступне: в матеріалах спадкової справи наявні документи, що з безспірністю підтверджують факт смерті спадкодавця, родинний зв`язок спадкоємців; відповідь Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка надійшла на запит нотаріальної контори, і містить інформацію про суму недоотриманої пенсії (за дні життя) ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат», тому не може бути використана для вчинення нотаріальної дії; у матеріалах спадкової справи відсутні документи та/або рішення суду, які б підтвердили прийняття спадщини дружиною спадкодавця, ОСОБА_3 , факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та/або визначили інше місце відкриття спадщини ніж останнє місце реєстрації спадкодавця; згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58947989 від 09.01.2020 є заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_2 24.04.1992 року за реєстром № 1795 Другою Горлівською державною нотаріальною конторою, але Вами примірник вказаного заповіту не надавався.

ОСОБА_1 роз`яснено право звернення до суду (а.с.29-30).

На аркуші справи 31 міститься заява ОСОБА_2 до другої Горлівської державної нотаріальної контори від 24.04.1992 про те, що він заповідає після своєї смерті квартиру дочці ОСОБА_1 у спадок, однак наданий позивачем доказ не може бути прийнятий судом, оскільки він не має відмітки про дійсність отримання його другою Горлівською державною нотаріальною конторою.

Відділ з питань виплати пенсій №19 управління з питань виплати пенсій головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на запит державного нотаріуса повідомив, що сума недоотриманої пенсії (за дні життя) внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 складає 220617 грн. 92 коп. станом на 02.03.2020.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

З аналізу норми ч.ч. 1, 3 ст. 52 Закону і п.п. 1.5., 1.7., 2.26 Порядку № 22-1 видно, що процедура отримання пенсії, що належала пенсіонерові й залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, передбачає звернення до органів пенсійного фонду у тому разі, якщо члени сім`ї померлого проживали разом із ним на момент смерті (що може підтверджуватися, наприклад, загальною реєстрацією місця проживання в паспорті).

Разом із тим, якщо члени сім`ї померлого з ним не проживали, то необхідно звертатися до нотаріуса і отримувати пенсію в порядку спадкування, адже на підставі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними в зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з положеннями частини 1 статті 1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Реалізувати свої права, як спадкоємця, на отримання всього належного йому за законом спадкового майна, ОСОБА_1 позбавлена можливості, що є порушенням її прав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею до майна померлого батька ОСОБА_2 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Виходячи з вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України, ст.ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 13, 15, 23, 76, 196-200, 258, 259, 260, 263, 265, 280-281, 282, 284 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа П`ята Харківська міська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію у розмірі 220617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України, , адреса: 61022 м. Харків, вул. Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.

Третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, , адреса: 61146 м. Харків, вул. Валентинівська,27-Г.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2022 року.

Суддя