Справа № 724/1848/21
Провадження № 2/724/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Банарюк К.Б.

за участі сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та визначення розміру часток у майні, що перебувало у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та визначення розміру часток у майні, що перебувало у спільній сумісній власності.

В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що вона є онукою ОСОБА_4 по матері. Матір`ю ОСОБА_5 була ОСОБА_6 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_7 « ОСОБА_8 » після одруження було змінено на « ОСОБА_9 ». Дошлюбне прізвище матері ОСОБА_7 було « ОСОБА_10 » після одруження було змінено на « ОСОБА_8 ».

Позивач вказує, що у 2009 року бабуся ОСОБА_7 вийшла заміж та змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_13 . За життя у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_14 перебувала: земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №146095 від 14.06.2012 року та додатком до нього. Кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0224, цільове призначення земельної ділянки «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площа земельної ділянки дорівнює 0,1000 га. та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 . що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №146084 від 14.06.2012 року та додатком до нього. Кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0225, цільове призначення земельної ділянки «для ведення особистого селянського господарства», площа земельної ділянки дорівнює 0,2092 га.

Таким чином, після смерті бабусі, відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Для оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулась до Хотинської державної нотаріальної контори. 11.05.2019 року до Хотинської державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, в АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :01:011:0224 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та частину земельної ділянки площею 0,2092 га, кадастровий номер :01:011:0225 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 . 11.05.2019 року за реєстраційним № 188, Хотинською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . До матеріалів спадкової справи № 42/2014 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була залучена копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:01:0224, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та копія державного акту на право власності на земельну ділянку ділянки площею 0,2092 га, кадастровий номер :01:01:0225, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 . Ці земельні ділянки знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_14 та ОСОБА_4 . В правовстановлюючих документах не зазначено розмір часток співвласників відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України і вони перебувають у спільній сумісній власності вказаних осіб. Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільноту майні. Оскільки у вищевказаних державних актах не вказано конкретний розмір частки (частка померлої не була визначена(виділена) за життя співвласника), яка належить померлій ОСОБА_4 , нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки.

23 травня 2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі не зазначено розмір часток співвласників, а зазначені земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності.

Позивач зазначає, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0224, цільове призначення земельної ділянки «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): ОСОБА_3 є спадкоємицею іншого співвласника ОСОБА_14 . Після його смерті вона успадкувала іншу частину його майна та уклала договір купівлі-продажу будинковолодіння з позивачкою продавши їй вказане успадковане майно про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.05.2019 року та договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 17.05.2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 набула права власності на весь будинок (1/2 будинку успадкувавши після смерті своєї бабусі і 1/2 придбавши у спадкоємиці ОСОБА_14 - ОСОБА_3 ).

Позивач вказує, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбає особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Враховуючи вище викладене позивач просить суду задовольнити її позовну заяву в повному обсязі та визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0224 площею 0.100 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0225, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2092 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.11.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтуванні якого відповідач зазначає, що в провадженні Хотинського районного Чернівецької області знаходяться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та визначення розміру часток у майні, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Відповідач у повному обсязі заперечує проти задоволення зазначених позовних вимог та вважає, що такі не підлягають задоволенню з наступних підстав: подані стороною позивача документи дійсно підтверджують ті обставини, що вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 , і не більше. З урахуванням зазначеного слідує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. А тому безпідставним в даному випадку є посилання позивача на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.06.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», яка є застарілою у даній категорії справ, та має зовсім протилежні висновки на даний час.

Також відповідач вказує, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Безпідставним є посилання позивачки на визнання за нею права власності на всю земельну ділянку. Оскільки, діючий ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. А оскільки відповідачка не відмовлялася і не відмовляється від укладання договору купівлі-продажу 1/2 частини земельної ділянки, яка дісталася їй у спадок, але позивачки з такою пропозицією до відповідачки не зверталася і умов договору з нею не обговорювала, визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку не можливе. Звертаючись із позовом до суду, позивач не навів обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 , будучи власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ухиляється від укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальному порядку, як того вимагає ЦК України.

Враховуючи вище викладене відповідач просить суду відмовити у задоволенні позовних вимог.

24.11.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відповідь на відзив. В обґрунтуванні якого позивач зазначає, що з приводу заперечень відповідачки про визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0224 площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зазначає наступне:

11.05.2019 року Хотинською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

17.05.2019 року між ОСОБА_1 ( покупцем по договору та позивачкою по справі) та ОСОБА_3 (продавцем по договору та відповідачкою по справі) було укладено договір купівлі - продажу згідно якого ОСОБА_1 придбала 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, в АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 . Разом з тим, відповідачка не ставить під сумнів дійсність даного договору. Відповідно до п.9 вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 підтвердила, що укладення договору відповідає її внутрішній волі, умови договору зрозумілі та відповідають реальній домовленості і правочин спрямований на реальне настання наслідків. Згідно п.16 Договору купівлі-продажу від 17.05.2019 року ОСОБА_3 правові наслідки ст. 229, 230.231.233,234.235.377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України роз`яснено.

Отже, при відчуженні нерухомого майна ОСОБА_3 розуміла, що вказана її частина ділянки зайнята нерухомим майном і не може використовуватися іншим чином, аніж бути невіддільною частиною нерухомого майна, а нерухоме майно є невіддільною частиною земельної ділянки.

Зважаючи на вищевикладене та оскільки ОСОБА_1 є власницею всього житлового будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, в АДРЕСА_1 - то відповідно до неї перейшло право власності на всю земельну ділянку під даним домогосподарством кадастровий номер :01:011:0224 площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, проаналізувавши зміст свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2019 року та договору купівлі-продажу від 17.05.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 набула права власності на все будинковолодіння (1/2 - будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд успадкувавши після смерті своєї бабусі і 1/2 - придбавши у спадкоємиці ОСОБА_14 - ОСОБА_3 ). Таким чином, недоцільним є посилання відповідачки на необхідність укладення з нею будь-якого договору купівлі - продажу землі.

Враховуючи вище викладене позивач просила суду задовольнити її позовну заяву в повному обсязі та визнати за нею право власності на земельні ділянки.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалами Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року заяви представника позивача про поновлення строків для подання доказів задоволено.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року у задоволенні заяви представника позивача про залучення співвідповідача відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні посилаючись на доводи в позовній заяві просила суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 27 червня 2022 року в судове засідання не з`явилася, в судовому засіданні 18.01.2022 року пояснила, що не визнає, що земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_15 була у спільній власності ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_18 27 червня 2022 року в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності в задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.08.1982 року матір`ю ОСОБА_5 була ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.03.2006 року дошлюбне прізвище ОСОБА_1 « ОСОБА_8 » після одруження було змінено на « ОСОБА_9 ».

Як вбачається з витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 21.06.2014 року №9 дошлюбне прізвище матері позивача було « ОСОБА_10 » після одруження було змінено на « ОСОБА_8 ».

Згідно з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 21.06.2014 року №5 у 2009 року бабуся позивача вийшла заміж та змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 05.05.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14,01.2014 року.

Згідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №146084 від 14.06.2012 року та додатком до нього ОСОБА_4 та ОСОБА_14 є співвласниками земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0225, цільове призначення земельної ділянки «для ведення особистого селянського господарства», площа земельної ділянки дорівнює 0,2092 га.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ№146095 від 14.06.2012 року та додатком до нього ОСОБА_4 та ОСОБА_14 є співвласниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0224 цільове призначення земельної ділянки «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площа земельної ділянки дорівнює 0,1000 га.

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстру прав власності від 15.07.2021 року відомостей щодо обтяжень, відчужень, іпотек, земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0224 відсутні.

Крім того, як вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 травня 2019 року № 210/02-14 в якій вказується, що відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки 0,10 га кадастровий номер :01:011:0224 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки 0,2092 га цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2092 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належали померлій ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з ти, що частка померлої не була визначена (виділена) за життя співвласника.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 188 в якому вказується, що ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_4 . На земельній ділянці розташований житловий будинок житловою площею 68,20 кв.м. загальною площею 89,90 кв.м.

Згідно до договору купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку від 17.05.2019 року № 217 в якому вказується, що ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали цей договір де продавець продав, а покупець купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною до нього будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташований житловий будинок житловою площею 68,20 кв.м. загальною площею 89,90 кв.м. Житловий будинок на 1/2 частку належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2019 року № 189.

Як вбачається з витягів державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2019 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 68,20 кв.м. загальною площею 89,90 кв.м. власником якого є ОСОБА_1 1/2 частка належить їй на підставі договору купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку від 17.05.2019 року № 217 інша 1/2 частка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 188.

Відповідно до рішення від 23.12.2011 року № 139/9/119 сесії 6 скликання Хотинської міської ради вирішено передати у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_14 земельні ділянки площею 0.100 га, площею 0,2092 га кадастровий номер кадастровий номер :01:011:0224 за адресою: АДРЕСА_1 . Дозволити Хотинській районній філії ДП «Чернівецій регіональний центр Державного земельного кадастру» та ПП «ЗЕМ-РЕС» виготовити державний акт на право власності в установленому порядку.

В листі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 23.05.2022 року № 29-24-0.21-773/2-22 зазначено, що рішенням Хотинської міської ради 23 грудня 2011 року № 139/9/119 сесії 6 скликання передано в спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_14 та ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером :01:011:0224. загальною площею 0.1000 га, з цільовим призначенням 02.01- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою; АДРЕСА_1 .. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом серія ЯМ№ 146095. виданого Чернівецькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» та зареєстрованого 14.06.2012 року за номером 01092. При формуванні додатку до державного акту серія ЯМ №146095 про список співвласників земельної ділянки, Чернівецькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» допущено орфографічну помилку в серії додатку замість ЯМ вписано ЯК.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згіднодо ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Згідно ч 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку Переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, тобто 2019 рік) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, тобто 2019 рік) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Суд також враховує, позицію Великою Палатою Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, в якій суд прийшов до наступного висновку, що перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній. Разом із тим при відсутності окремої угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості слід враховувати, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). Враховуючи цей принцип, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули право власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки. (Постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18 (провадження № 61-6807св19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що «при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статі 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Отже, відповідно до положень статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, користування на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення пропорційно до часток осіб у праві власності будинку або споруди.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 набула права власності на весь будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 будинку наїжить їй на підстав свідоцтва про право на спадщину, яке вона отримала успадкувавши спадщину після смерті своєї бабусі і 1/2 частки належить їй на підставі договору купівлі продажу, придбавши частину вище зазначеного будинку у відповідача ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач набула право власності на об`єкт нерухомості, який розташований у межах земельної ділянки, якою користувалися попередні власники нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості.

Крім того судом встановлено, що між сторонами відсутня будь - яка окрема угода щодо земельних ділянок. Тому при переході права власності на об`єкт нерухомості слід враховувати, загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою. Оскільки земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбає особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули право власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки.

Враховуючи вище викладене суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі та визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0224 площею 0.100 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0225, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2092 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2723,85 грн.

На підставі вище наведеного та керуючись ст..81, 86, 87, 120, 131 ЗК України, ст.. 328, 372, 377, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226 ЦК України, ст. 12, 13, 76-89, 141, 260, 352 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та визначення розміру часток у майні, що перебувало у спільній сумісній власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0224 площею 0.100 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0225, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2092 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрване місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 2723,85 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 липня 2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ