Справа № 350/583/22
Номер провадження 2/350/318/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про зміну місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в якому просить змінити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , визначивши місце проживання разом з ним в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що з 25.01.1977 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які на даний час досягли повноліття, а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося, тому рішенням Рожнятівського районного суду від 30.10.2013 року, шлюб між ними розірвано, а діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 залишені на проживання з відповідачкою. Проте, на даний час наймолодша дочка ОСОБА_3 проявляє більшу прихильність до нього і висловлює бажання проживати разом з ним. Тому вже близько одного року дочка ОСОБА_3 проживає разом з ним у належному йому житловому будинку по АДРЕСА_2 , де вона має власну кімнату, в якій він створив всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Він турбується про дочку ОСОБА_3 , забезпечує її одягом, шкільним приладдям, продуктами харчування та всім необхідним, а дочка в свою чергу проявляє більшу прихильність до нього і категорично відмовляється проживати разом з відповідачкою, бажаючи проживати разом з ним. Тому він змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, направив до суду заяву в якій просив дану справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання також не прибула, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила щоб їхня малолітня дочка ОСОБА_3 проживала разом з відповідачем.

Представник органу опіки і піклування Перегінської селищної ради Кулик Х.Б. у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила врахувати те, що сторони самостійно досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 , а тому комісією з питань захисту прав дитини дане питання не розглядалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст.247 ч.2 ЦПК України). Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч.3 ст.211 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що сторони з 25.01.1997 року по 30.10.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 30.10.2013 року та копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 23.07.2012 року (а.с. 6).

З акта обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_2 складеного 06.06.2022 року комісією Служби у справах дітей Перегінської селищної ради ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_1 проживає у власному одноповерховому житловому будинку, який складається з чотирьох кімнат та коридору. Будинок газифікований, є водопостачання. Зі слів ОСОБА_1 його малолітня дочка ОСОБА_3 вже близько одного року фактично проживає разом з ним. Дитина має окрему, належним чином облаштовану кімнату, батько ОСОБА_1 створив належні умови для її нормального росту та розвитку. Умови проживання малолітньої ОСОБА_4 задовільні (а.с. 8).

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами добросовісне виконання ним батьківських обов`язків, створення для дочки необхідних умов для проживання та розвитку, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Відповідачкою у справі ОСОБА_2 до суду подано заяву про визнання позову.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з положень статей 157,181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні.

Отже, при визначенні місця проживання дитини з батьком, мати не позбавляється можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні та утриманні. Відповідачка, як мати дитини, може реалізувати свої права шляхом досягнення нових домовленостей з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування у позасудовому порядку або за судовим рішенням, у разі порушення її прав. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Будь яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом з батьком може зашкодити інтересам дитини, в ході розгляду справи не здобуто.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задоволити, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 133, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 160, 161, СК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про зміну місця проживання дитини -задоволити.

Змінити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , та визначити місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складений 29 червня 2022 року.

Суддя А.М. Бейко