Справа № 307/1561/22
Провадження № 2/307/346/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі судді Сас Л.Р., секретар судового засідання Пальонна М.Є., розглянувши за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 24 травня 2022 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 березня 1986 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що сімейне життя із відповідачем не склалося, через те що відповідач за час спільного проживання не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, зловживав алкогольними напоями, безпричинно вчиняв скандали, ображав її та наносив побої. Через таку поведінку відповідача вона втратила до нього почуття поваги та довіри. Більше трьох років тому назад вони припинили спільне проживання. За таких обставин їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим і сім`я розпалась остаточно.

Хоча неповнолітніх дітей від шлюбу у них немає, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.

Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 1986 року від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 4).

Із заяви по суті справи видно, що сторони хоча і проживають за однією адресою, однак три роки тому назад повністю припинили подружні відносини.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01 березня 1986 року виконкомом Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (актовий запис № 14).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Л.Р.Сас