ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3601/22 Справа № 932/1820/20 Головуючий у першій інстанції: Кудрявцева Т. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09.10.2019 року мала місце ДТП, в результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль Ауді А3, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується повідомленням про ДТП (Європротокол), в якому інший учасник ДТП ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом Деу Сенс, реєстраційний номер НОМЕР_2 визнала свою провину у скоєнні ДТП. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ5130458 застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант», 15.10.2019 року позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та інші необхідні документи. 05.11.2019 року ОСОБА_1 додаткового було подано висновок експерта №4610/19/19 від 29.10.2019 року. Після спливу 90-денного строку відповідач свої зобов`язання не виконав. Лише 04.02.2020 року здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 18706,72 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки вина ОСОБА_3 в скоєнні ДТП підтверджується Європротоколом від 09.10.2019 року, в якому вона власноручним підписом підтверджує та визнає свою провину. ЇЇ цивільна відповідальність була застрахована відповідачем. Згідно висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданого володільцю транспортного засобу №4610/19/19 від 07.09.2019 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, становить 46154,00 грн. Таким чином, різниця між сумою матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП і сумою виплаченого страхового відшкодування становить 27447,28 грн. Також позивачем були понесені витрати на експертні послуги у розмірі 2500,00 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача страхове відшкодування у розмірі 27447,28 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2500,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 29947,28 грн., з яких 27447,28 грн. страхового відшкодування, витрати на проведення незалежного експертного дослідження в сумі 2500,00 грн. Стягнуто з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , а місцезнаходженням відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» є м. Київ по бульвару Лесі Українки, 26. На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської та Київської областей не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даних регіонах є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості направлення ТДВ СК «Альфа-Гарант», як юридичної особи, свого представника в судове засідання, а також доказів того, що він не має можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 09.10.2019 року о 12:15 год. по вул. Воскресенська, в районі будинку 22 у в м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля "Деу Сенс", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження (а.с. 30, 92).

Вказана вище дорожньо-транспортна пригода була оформлена учасниками ДТП повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом), яке підписане водіями зазначених вище транспортних засобів.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09.10.2019 року, зіткнення відбулося у бампер та ліве крило автомобіля "Деу Сенс", реєстраційний номерНОМЕР_2 , лівою стороною бампера автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номерНОМЕР_1 .

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 09.10.2019 року, воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у Схемі ДТП та інформацію щодо страхування цивільної-правової відповідальності.

Володілець транспортного засобу "Деу Сенс", реєстраційний номерНОМЕР_2 , ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнала, про що вказано в європротоколі та засвідчено її особистим підписом.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК "Альфа-Гарант" серії АМ №5130458, дійсний з 15.10.2018 року по 14.10.2019 року; ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн. (а.с. 86).

10 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до ТДВ СК "Альфа-Гарант" з повідомленням ЦВ (винна особа), яким відповідача було повідомлено про факт вказаної вище ДТП (а.с. 87-88).

Позивач ОСОБА_1 15 жовтня 2019 року також звернувся до ТДВ СК "Альфа-Гарант" з повідомленням ЦВ (потерпілий-майно), яким повідомив про ДТП за участі його автомобіля та її обставини (а.с. 89-90).

Також позивач 15 жовтня 2019 року подав до ТДВ СК "Альфа-Гарант" заяву, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, із зазначенням реквізитів банківського рахунку для перерахування коштів (а.с. 91).

ТОВ «СК «Альфа-Гарант» було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 50% вартості матеріального збитку з урахуванням зносу без ПДВ та за відрахуванням франшизи (1000,00 грн.), в розмірі 18800,72 грн. та 04.02.2020 року сплачено на рахунок позивача, що підтверджується також копією виписки з особового рахунку, копією розрахунку страхового відшкодування та копією страхового акту №ЦВ/19/5555 (а.с. 31, 121, 122).

Відповідно до висновку експерта автотоварознавчого дослідження №4610/19/19, складеного 29.10.20190 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 83138,86 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, становить 46154,49 грн.; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, без урахування ПДВ, становить 39601,43 грн.; розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 46154,49 грн. (а.с. 6-27).

Згідно змісту вказаного вище висновку експерта, ринкова вартість автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 610513,26 грн.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 35.1 цього Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно із п. 36.2. ст. 36 цього Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У статті 9 Закону України «Про страхування» дано визначення поняттю франшиза, відповідно до якої - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, відповідальною за завданні збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.10.2019 року по вул. Воскресенська, в районі будинку 22 у в м. Дніпро за участі автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля "Деу Сенс", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , а також вину останньої у вчиненні даної ДТП; приймаючи до уваги вартість відновлювального ремонту автомобіля "Ауді А3", з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, без урахування ПДВ (39601,43 грн.), - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 з ТДВ СК «Альфа-Гарант» недоплаченої останнім суми страхового відшкодування у розмірі 19800,71 грн., (39601,43 грн. з відрахуванням суми сплачених відповідачем грошових коштів у розмірі 18800,72 грн. та франшизи у розмірі 1000,00 грн.).

Позивачем не надано доказів фактичного відновлення автомобіля "Ауді А3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проведення оплати за відновлювальний ремонт на користь суб`єкта господарювання, який є платником податків, у зв`язку з цим наявні підстави для стягнення на користь позивача розміру недоплаченого страхового відшкодування, виходячи із вартості відновлювального ремонту без урахування ПДВ.

Щодо доводів відповідача про те, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 09.10.2019 року складений не повно та неможливо встановити вину будь-кого з учасників ДТП, у зв`язку з чим позивачу підлягає виплата 50% страхового відшкодування, колегія зазначає наступне.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку (пункт 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

Як було встановлено судом, учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09.10.2019 року, в якому задокументовано, що ОСОБА_2 визнала свою вину у вчиненні вказаного ДТП, що в подальшому ними не оспорювалось.

Більше того, на наступний день після ДТП ОСОБА_2 подала до ТДВ СК "Альфа-Гарант" повідомлення ЦВ (винна особа) від 10 жовтня 2019 року, в якому, зокрема, в графі обставини події зазначила, що виїжджала з вул. Мечникова в сторону вул. Челюскіна та не побачила знак; у вказаному повідомлення ОСОБА_2 також зазначила, що пошкодженим транспортним засобом винуватця керувала ОСОБА_2 (а.с. 87-88).

Тобто, на наступний день після, ДТП ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем "Деу Сенс", реєстраційний номер НОМЕР_2 , також визнала свою вину, подавши відповідне повідомлення до страхової компанії. Крім того, в цьому повідомленні до страхової компанії ОСОБА_2 зазначила про наявність фото з місця ДТП.

Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09.10.2019 року, яке складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, є належним доказом у даній справі. А вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується сукупністю вказаних вище письмових доказів та не спростовано відповідачем.

Зокрема, клопотань про призначення у справі відповідної судової експертизи ТДВ СК "Альфа-Гарант" не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (840,80 грн.) та витрат на проведення експертного дослідження (2500,00 грн.), пропорційно задоволеним позовним вимогам (72,14%) у розмірі 2410,05 грн. (а.с. 1, 32, 36).

На позивача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги (1261,20 грн.) пропорційно залишеним без задоволення вимогам (27,86%) в сумі 351,37 грн. (а.с. 168).

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) різницю сум судових витрат на користь ОСОБА_1 у розмірі 2058,68 грн. (2410,05 грн. - 351,37 грн.).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляну на викладене, колегія дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 19800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) грн. 71 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 2058 (дві тисячі п`ятдесят вісім) грн. 68 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова