Справа № 369/8063/22
Провадження № 2-о/369/257/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Смушко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Феодосіївська сільська рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту,

встановив:

У серпні 2022 року заявник звернулася до суду із вищевказаною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що з 31.08.2006 року по 05.10.2021 року вона разом із ОСОБА_4 проживали однією сім`єю в одному будинку за місцем реєстрації заявника АДРЕСА_1 . Спільних дітей у них немає. Вона та ОСОБА_4 вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, піклувались одне про одного, робили ремонт в будинку, в якому проживали, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Однак їх спільне життя однією сім`єю, як жінки та чоловіка припинилось у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_1 здійснила його поховання, як дружина розпорядилася речами померлого. З метою отримання спадщини за померлим, яка складається із грошових вкладів у банку, вонп звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. із заявою про прийняття спадщини. 09.08.2022 року призваним нотаріусом було прийнято постанову №57/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладені обставини справи просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 31 серпня 2006 року по день смерті ОСОБА_4 05.10.2021 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі та витребувано копію спадкової справи №3/2022, що була заведена 09.02.2022 року до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2022 року залучено в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судове засідання заявниця не з`явилася, представник заявниці подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд заяву задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представникФеодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі за наявними матеріалами у справі.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяву ОСОБА_1 підтримує повністю та просить задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, подала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву ОСОБА_1 підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як випливає із положень ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, що посвідчує факт, який має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 жовтня 2021 року, виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Після смерті ОСОБА_4 залишилися грошові вклади у Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк».

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав.

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського округу Скульської Т.А. з заявою про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 Бугаєва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на день смерті постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни №57/02-31 від 09 серпня 2022 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що заявницею не було надано документів, що підтверджують родинні стосунки.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 09 листопада 2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваров Максимом Олександровичем вбачається, що ОСОБА_3 не бажає вступати вступати у спадщину після померлого брата ОСОБА_4 та не претендує на склад спадщини, вважає, що майно, яке входить у склад спадщини, є власністю ОСОБА_1 . Жодних спорів між ним та ОСОБА_1 немає.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 23 листопада 2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшиковою Кристиною Олександрівною вбачається, що ОСОБА_2 не бажає вступати у спадщину після померлого сина ОСОБА_4 та не претендує на склад спадщини, вважає, що майно, яке входить у склад спадщини, є власністю ОСОБА_1 . Жодних спорів між нею та ОСОБА_1 немає.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану вбачається, що інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що із наявних матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільний побут, піклувались один про одного, виконували взаємні права та обов`язки та відповідно проживали однією сім`єю. Спору щодо права в даному судовому розгляді не встановлено.

Тому суд вважає за можливе встановити факт, що заявниця та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 31.08.2006 року по день смерті ОСОБА_4 05.10.2021 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений заявником при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5 ч. 1ст. 315, ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України , суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Феодосіївська сільська рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту задоволити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з 31 серпня 2006 року по 04 жовтня 2021 року.

Інформація про заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 січня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ