Справа № 686/9514/22
Провадження № 2/686/3934/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченого заробітку , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Хмельницького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченого заробітку.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ Хмельницького обласного центру зайнятості від 14.02.2022 року за № 16-к про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати з 14.02.2022 року її, ОСОБА_4 провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації профнавчання Хмельницького обласного центру зайнятості; стягнути з Хмельницького обласного центру зайнятості на її користь суму невиплаченої заробітної плати без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів починаючи з 14.02.2022 року до 01.03.2022 року в сумі 7026,14 гривень.

На обґрунтування свого позову вказала, що згідно наказу директора Хмельницького обласного центру зайнятості від 14.02.2022 року за №16-к, її

ОСОБА_4 , провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації профнавчання Хмельницького обласного центру зайнятості, відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 14.02.2022 року на час відсутності щеплення. На даний момент проходження нею державної служби припинено. З 01.03.2022 року її допустили до роботи до завершення військового стану в Україні. Час її відсторонення склав 11 робочих днів. Вона вважає таке відсторонення протиправним. Оскільки вона не порушувала законодавство про працю, яке б стало підставою для відсторонення. Не з`являлася на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, не відмовлялася та не ухилялася від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони.

Вона вважає, що вакцинування проти СОVID-19, є ризикованою медичною процедурою, а відтак позивач не надав своєї згоди на участь в медичних експериментах, так як ці вакцини не пройшли всіх, стадій необхідних клінічних випробувань, а саме не пройшли четвертої фази досліджень вивчення побічних ефектів і протипоказань.

Вона вважає, що відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя його обмеження, а тому, в силу положень пункту 1 статті 92 Конституції таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належить Постанова КМУ і Наказ МОЗ.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Представник відповідача направив до суду відзив, в якому вказав, що з наведеними позивачем, у позовній заяві, обставинами та правовими підставами позову Хмельницький обласний центр зайнятості не погоджується, з наступних: пунктами «а», «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері здоров`я, зокрема піклуватися про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачуваних законом випадках проходити профілактичні медичні огляди і роботи щеплення. Підстави для відсторонення працівника від роботи передбачені у статті 46 КЗпПУ, зокрема, відсторонення допускається в разі появи працівника на роботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, встановлених законодавством. До інших, передбачених статтею 46 КЗпП України випадків, належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Частиною першою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюку, кору, полієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Разом з тим, частиною другою цієї статті передбачено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілаактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 затверджений Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до пунктів 4 та 5 цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби підлягають працівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Пунктом 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, а саме на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ і організацій покладено обов`язок забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень відповідно до ст.. 46 КЗпП України, здійснюючи відсторонення шляхом видання наказу або розпорядження з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються, строк відсторонення при цьому встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Жодних вимог щодо відсторонення за таких умов лише за наявності подання посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби вищезазначеними нормативними актами не передбачено. Відповідно до листа Державного центру зайнятості від 18.11.2021 №33/16/6636-21 «Про обов`язкове щеплення проти COVID-19» Державний центр зайнятості та підпорядковані установи належать до переліку організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 працівниками та забезпечити відсторонення від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19, яких визначена переліком та, які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19. ОСОБА_5 була багаторазово повідомлена про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, що підтверджується повідомленнями від 22.11.2021 №22-14/3855 , від 03.12.2021 №22-14/3995, від 22.12.2021 №22-14/4209, від 29.12.2021 №22-14/425, від 05.01.2022 №22-14/218. На підставі вказаних повідомлень позивача було попереджено про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати за відсутності вищевказаних документів.

14 лютого 2022 року Хмельницьким обласним центром зайнятості був виданий наказ №16-К «Про відсторонення від роботи ОСОБА_6 ». Таким чином, відсторонення позивача від роботи було здійснено відповідно до вимог законодавства, оскільки нею не було надано відомостей про отримання профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання до проведення такого щеплення. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що виключає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає або на яку вільно погоджується.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 22.11.2021 року було направлено позивачу повідомлення №22-14/3855 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19. В подальшому позивачу було направлено повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 03.12.2021 №22-14/3995, від 22.12.2021 №22-14/4209, від 29.12.2021 №22-14/425, від 05.01.2022 №22-14/218.

Згідно наказу директора Хмельницького обласного центру зайнятості від 14.02.2022 року за №16-к ОСОБА_4 , провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації профнавчання Хмельницького обласного центру зайнятості, відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 14.02.2022 року на час відсутності щеплення

Наказом директора Хмельницького обласного центру зайнятості від 01.03.2022 року за № 25-к ОСОБА_4 , провідного фахівця з питань зайнятості відділу організації профнавчання Хмельницького обласного центру зайнятості, допущено до роботи з 01.03.2022 року до завершення воєнного стану в Україні.

Пунктами «а», «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері здоров`я, зокрема, піклуватися про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законом випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Підстави для відсторонення працівника від роботи передбачені у статті 46 Кодексу законів про працю України, зокрема, відсторонення допускається в разі: появи працівника на оботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, встановлених законодавством.

До інших, передбачених статтею 46 КЗпП України випадків, належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.

Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодаством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає у тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Разом з тим, частиною другою цієї статті передбачено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року

№ 2153 затверджений Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до пункту 3 цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форм власності.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Пунктом 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року

№1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, саме на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ і організацій покладено обов`язок забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена вищезазначеним Переліком згідно Наказу МОЗ України № 2153, забезпечити відсторонення від роботи (виконання робіт) таких працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, здійснюючи відсторонення шляхом видання наказу або розпорядження з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються, строк відсторонення при цьому встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає або на яку вільно погоджується. Разом з тим, згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпеки визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тобто не робота, а саме життя, здоров`я і безпека людини визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. Держава, встановивши правило про те, що без щеплення проти COVID-19 особа не може бути допущена до роботи на посаді, концертмейстера школи мистецтв, не тільки реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учнів та працівників в школі, а й захищає таким чином і самого працівника, який не отримав профілактичного щеплення.

Твердження позивачки у позовній заяві, що жодна вакцина в світі від коронавірусної хвороби не завершила повний цикл клінічних випробувань, тому її застосування має бути виключно добровільним, а примус до її застосування є проведенням незаконного медичного експерименту на людях, є неправомірним діянням, судом до уваги не приймається, оскільки в суді не знайшов свого підтвердження факт примусу до проведення вакцинації.

Статтею 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 46 КЗпП Україїни передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у подібних правовідносинах у справі № 337/3087/17 висловив позицію про те, що завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права дитини на дошкільну освіту та інтересами інших дітей. У спорі, що розглядався, індивідуальне право (інтерес) батьків дитини відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права дитини на здобуття освіти, в тому числі в дошкільних закладах, протиставляється загальному праву (інтересу) інших батьків та їх дітей, які провели щеплення перед направленням дитини для здобуття освіти в дошкільних закладах, з метою забезпечення загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантоване статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

У постанові від 17.04.2019 у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто є виправданим.

Таким чином, суд вважає, що спірний наказ про відсторонення позивачки від роботи був прийнятий у повній відповідності до законодавства, тому підстав для його визнання незаконним та скасування немає. А тому, відсутні і підстави для стягнення заробітної плати за час відсторонення за період з 14.02.2022 року до 01.03.2022 року в сумі 7026,14 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 43 Конституції України, ст. 46 КЗпП України, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пунктом 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Хмельницького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченого заробітку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Хмельницький обласний центр зайнятості, м.Хмельницький провул. Шевченка, 10, код. .

Повний текст рішення складено 28.06.2022 року.

Суддя: О. В. Мазурок