Справа № 309/4456/22
Провадження № 2/309/852/22
У Х В А Л А

12 грудня 2022 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я. за участю секретаря Росоха Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ВК Хустської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду під головуванням судді Піцура Я.Я. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ВК Хустської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

09.12.2022 відповідачем ОСОБА_1 подана заява про відвід головуючого судді Піцура Я.Я.

Заява про відвід вмотивована тим, що судове засідання було призначене на 07.12.2022 на 13:30. Представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на непогодження визначної дати судового засідання та наявність наперед погодженого засідання в м.Ужгород. Вказує, що відповідач ОСОБА_1 , вчасно з`явилася в судове засідання, а представник позивача ОСОБА_3 з`явився близько 14:00 та одразу зайшов до залу судових засідань, а відповідача навіть секретар не закликав, що може свідчити про зловмисну домовленість головуючого судді та представника позивача. Такими діями головуючого відповідача було позбавлено доступу до правосуддя, можливості надати докази у підготовчому судовому засіданні, висловитись з приводу клопотань та міркувань представника позивача. Також у порушення ч.1 ст. 15 ЦПК України головуючим суддею було відхилено клопотання адвоката Пересоляк С.О. про перенесення судового засідання.

Виходячи з наведеного відповідач має сумнів щодо неупередженості головуючого судді Піцура Я.Я. при розгляді даної справи, та вважає, що він має бути відведений.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо: є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті б, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

На додачу, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття». Вказані вище факти щодо поведінки судді під час виконання своїх професійних обов`язків суперечить вимогам ст. 129 КУ, ст. 6Конвенції про права людини.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частини 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Отже стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Також згідно практики ЄСПЛ «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що підготовче судове засідання у даній справі було призначено 07.12.2022 року на 13:30 год.

Ухвалою Хустського районного суду від 07.12.2022 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. При цьому дане судове засідання було проведено за відсутності усіх учасників справи і судом було відхилено клопотання представника відповідача Пересоляка С.О. про відкладення розгляду справи.

У заяві про відвід головуючого судді Піцура Я.Я. відповідач указує, що вона, вчасно з`явилася в судове засідання, а представник позивача ОСОБА_3 з`явився близько 14:00 та одразу зайшов до залу судових засідань, а відповідача навіть секретар не закликав, що може свідчити про зловмисну домовленість головуючого судді та представника позивача. Такими діями головуючого відповідача було позбавлено доступу до правосуддя, можливість надати докази у підготовчому судовому засіданні, висловитись з приводу клопотань та міркувань представника позивача. Також у порушення ч.1 ст. 15 ЦПК України головуючим суддею було відхилено клопотання адвоката Пересоляк С.О. про перенесення судового засіданні.

Слід зазначити, що станом 07.12.2022 року на 13:30 год. у суду були відсутні відомості про те, що хтось із учасників даної справи чи їх представників з`явився у судове засідання, у судом було проведено підготовче судове засідання за відсутності усіх учасників справи, у тому числі й представника позивача.

Відтак недоречним є твердження позивача про те, що представник позивача ОСОБА_3 з`явився близько 14:00 та одразу зайшов до залу судових засідань, і що може мати місце зловмисна домовленість головуючого судді та представника позивача, а також, що її було позбавлено можливості висловитись з приводу клопотань та міркувань представника позивача.

Також недоречним є посилання позивача ОСОБА_1 у заяві про відвід на те, що її було позбавлено можливості подати докази у підготовчому судовому засіданні, оскільки це жодним чином не перешкоджає учаснику справи подати докази через канцелярію суду чи за допомогою засобів поштового зв`язку, з моменту їх отримання.

Щодо відхилення судом клопотання представника відповідача Пересоляк С.О. про відкладення розгляду справи, то з цього приводу слід зазначити наступне.

У даному випадку за клопотаннями представника відповідача судові засідання призначені на 10.11.2022 року та 23.11.2022 року вже два рази відкладалися, а отже повторна неявка представника відповідача в судове засідання не є перешкодою для проведення підготовчого судового засідання незалежно від причин такої неявки (ст. 223 ЦПК України). Окрім того наведені у клопотанні про відкладення розгляду справи обставини не можуть бути визнані як поважні причини неявки представника відповідача у судове засідання. Так, у клопотанні стверджується, що адвокат Пересоляк С.О. 07.12.2022 задіяний у наперед погодженому судовому засіданні в Ужгородському міськрайонному суді у справі №308/12350/22. З цього приводу слід зазначити, що: по-перше після відкладення підготовчого судового засідання 23.11.2022 у даній справі з адвокатом Пересоляк С.О. погоджувалася дата та час наступного судового засідання у телефонному режимі, і такий ствердив, що йому підходить 07.12.2022 о 13:30 год; по-друге справа №308/12350/22 в Ужгородському міськрайонному суді призначена до розгляду на 07.12.2022 о 09:30 год, тобто за чотири години до розгляду даної цивільної справи, відтак причини неявки представника відповідача у підготовче судове засідання є неповажними.

З огляду на викладене, відхилення клопотання представника відповідача Пересоляка С.О. про відкладення розгляду справи відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Таким чином, наведені відповідачем ОСОБА_1 обставини не можуть свідчити ні про пряму, ні про побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, які відповідно до приписів статті 36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді справи,зазначені в заяві твердження не є аргументованими достатніми доводами, а сама по собі незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями (щодо відхилення клопотання про відкладення розгляду справи), які ґрунтуються на приписах ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене вище відвід ОСОБА_1 слід визнати необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40,41, ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ВК Хустської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Піцура Ярослава Ярославовича при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ВК Хустської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді відповідно до ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12 грудня 2022 р.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.