РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Горобець Н. М.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Гетьман О. М.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі по 1 050 грн 00 коп., щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

На обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 2020 року між нею та відповідачем були стосунки, притаманні шлюбним відносинам. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дочку ОСОБА_3 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач визнає дочку, але з часу її народження не виконує батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення дитини взагалі, хоча працює офіційно та має реальну змогу сплачувати аліменти. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій формі у розмірі 1 050 грн 00 коп., щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалою судді Зміївського районного суду від 27.05.2022 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 21.06.2022.

15.06.2022 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому з вимогами, викладеними в позовній заяві, не погодився, вважав їх безпідставними і необґрунтованими.

Він з позивачкою дійсно мають спільну дитину, на утримання якої він регулярно перераховує кошти.

Оскільки з позивачкою у зареєстрованому шлюбі він не перебував, то правове обґрунтування позову щодо аліментів на утримання матері дитини з посиланням на вимоги ст. 84 СК України вважав безпідставним.

Також, на думку відповідача, позивач не навела належного обґрунтування, з підтвердженням відповідними доказами, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, яка дорівнює 1050 грн.

Повідомив, що цей час його матеріальне становище є дуже скрутним, оскільки з квітня 2022 року, ПАТ "Веско", де він працює на посаді інженера з експлуатації технічних засобів залізниць, через воєнні дії, тимчасово та безстроково, припинило діяльність, у зв`язку із чим, він, як і інші працівники, з квітня 2022 року і по теперішній час, перебуває у відпустці без збереження заробітної плати та взагалі не отримує ніяких доходів.

Крім того, просив врахувати наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини (а. с. 19-23, 40-44).

21.06.2022 за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд.

27.06.2022 позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій наполягала на своїх позовних вимогах, висловила заперечення проти доводів відзиву на позовну заяву (а. с. 61-65).

Під час судового розгляду представник позивача адвокат Гетьман О. М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Крім того, повідомила, що дійсно ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходів. Однак, стягнення аліментів на дитину, з урахуванням розміру доходів, що отримує відповідач за основним місцем роботи, не перешкоджає стягуванню аліментів і на матір дитини, до досягнення дитиною трирічного віку.

Також, просила вирішити питання про відшкодування позивачці витрат на правову допомогу в розмірі 1 400 грн 00 коп.

Відповідач ОСОБА_2 на судовий розгляд не з`явився, що з урахуванням його клопотання про розгляд справи за його відсутності, не є підставою для відкладення судового засідання.

Вислухавши представника позивача адвоката Гетьман О. М., дослідивши доводи заяв по суті спору, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Даними Витягу Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 136 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.05.2022 вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (а. с. 8).

З банківської виписки, наданої відповідачем ОСОБА_2 , вбачається, що за період з 06.01.2021 по 06.01.2022 на рахунок позивача ОСОБА_1 він перерахував грошові кошти на загальну суму 36 700 грн (а. с. 24-30, 45-48).

З довідки Приватного акціонерного товариства "Веско" № 739 від 09.06.2022, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в ПРАТ "Веско" з 07.04.2020, з 17.08.2021 займає посаду інженера з експлуатації технічних засобів залізниць у відділі логістики, де і працює по теперішній час (а. с. 31, 49).

Відомостями довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 від 11.06.2022 підтверджується розмір доходів ОСОБА_2 за період до 31.03.2022, після чого звітність не подавалася (а. с. 32-35, 50-53).

З довідок приватного медичного центру "Ваш ребенок", вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку в приватному медичному центрі "Ваш ребенок", відвідування лікарів якого є платною послугою, була вакцинована в медичному центрі, вартість щеплення склала 1 500 грн, була на прийомі у дитячого ортопеда (а. с. 67-70).

З товарного чеку Центру Мікробіології та імунології № 2638 вбачається, що за період з 05.06.2020 по 27.06.2022 ОСОБА_1 зверталась до лікарів центру, загальна вартість послуг склала 6 300 грн 00 коп. (а. с. 71).

У відповідності з частинами 1, 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частиною 2 статті 91 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Отже, за змістом вказаних норм, право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку має жінка незалежно від того, чи перебувала вона з батьком дитини у шлюбі або проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідачем надано докази, якими спростовуються доводи позивачки про те, що він ухилявся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Водночас, між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру утримання, що має надаватися батьком дитини, внаслідок чого позивачка звернулася до суду з цим позовом, а також і з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Сама обставина стягнення в судовому порядку аліментів на дитину не виключає права матері дитини на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. У цьому випадку вирішальною є наявність у батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем у позові стверджувалося, що з нею проживає дитина, яка не досягла трирічного віку; батько дитини, який проживає окремо, має постійний дохід і може надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1 050 грн 00 коп. щомісячно.

Заперечуючи факт отримання доходів за основним місцем роботи, відповідач не надав письмових доказів щодо обставин припинення виплати йому заробітної плати.

На підставі відомостей, що містяться у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, у відповіді на відзив, письмових доказах, встановлено наявність у відповідача легального доходу, достатнього для стягування з нього на користь позивачки щомісячного утримання у твердій грошовій сумі по 1 050 грн 00 коп. до досягнення дитиною трирічного віку.

При цьому, загальний відсоток доходу, що буде стягуватися з відповідача в якості аліментів на дитину та утримання дружини не перевищує максимальну частку доходів, що може стягуватися в якості аліментів відповідно до частини 2 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

В частині стягування аліментів рішення належить звернути до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1 400 грн 00 коп. суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 03.05.2018 в справі № 372/1010/16-ц, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн 00 коп. позивачем ОСОБА_4 надано: договір про надання правової допомоги від 21.06.2022 (а. с. 74-75), додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 21.06.2022 (а. с. 76), акт прийому-передачі послуг з надання правової допомоги від 27.06.2022 (а. с. 77), опис робіт/наданих послуг (відповідно до вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України від 27.06.2022 (а. с. 78-79), фіскальний чек про оплату згідно з договором від 21.06.2022 в розмірі 700 грн 00 коп. (а. с. 80), ордер на надання правничої (правової) допомоги від 27.06.2022 (а. с. 81), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1991 (а. с. 82), квитанцію № 0.0..1 АТ КБ "Приватбанк" від 08.07.2022 про оплату оплату послуг, отримувач Адвокатське об`єднання "Гетьман", в розмірі 700 грн 00 коп. (а. с. 86).

Зазначених доказів, з урахуванням обставин справи до ціни позову, достатньо для ухвалення рішення про задоволення вимог позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1 050 (одна тисяча п`ятдесят) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.05.2022 і до досягнення неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 400 (одну тисячу чотириста) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.07.2022.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Головуючий: В. В. Овдієнко