Справа № 367/9682/21
Провадження №2-о/367/86/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Кухленко Д.С.,

за участю секретаря Вишневецької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь, Ірпінський міський відділ ДМС України у Київській області про встановлення факту постійного проживання в м. Ірпінь Київської області,.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що юридичний факт постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 з жовтня 1988 року по даний час.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача просив справу розглядати у його відсутність, заяву повністю підтримав, крім того просив приєднати пояснення свідків по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з підписами вищезазначених осіб. Представник зазначив, що забезпечити явку свідків не зміг з врахуванням віку свідків та військового стану.

Представники заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь та Ірпінський міський відділ ДМС України у Київській області, належним чином були повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1980 році, а саме 07.07.1980 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору купівлі - продажу від 18.09.1981 року ОСОБА_6 стала власницею домоволодіння АДРЕСА_1 . З того часу заявник періодично їздив до даного будинку разом з батьками, а після одруження 28.08.1988 року та закінчення інституту в 1988 році став постійно проживати в ньому.

Викладені вище обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про право на спадщину на ім`я своєї матері, актом депутата Ірпінської міської ради та копією технічного паспорту на будинок.(а.с.22,25,27-31,33)

Заявник, зазначив, що поселившись в 1988 р. в будинок своєї матері АДРЕСА_1 , з 15.10.1988 року став працювати бригадиром в радгоспі «Бучанський» в смт. Гостомель Київської області, де працював до 13.08.1989 року.З 15.08.1989 року став працювати в Українському НДІ землеробства на посаді інженера групи біотехніки в якому працював до 05.03.1990 року, а з 06.03.1990 року в порядку переводу став працювати бригадиром в радгоспі «Рубежівський» до 14.10.1991 року.В подальшому заявник також працював на підприємствах по місцю свого проживання в м. Ірпінь та в м. Києві.Наведені обставини підтверджуються копією трудової книжки та довідками з Інституту землеробства Національної академії Аграрних наук України та СТОВ «Бучанське»( а.с. 18-19,20,21) Переїхавши восени 1988 року в м. Ірпінь Київської області на постійне місце проживання, 08.10.1988 року був поставлений на військовий облік в Ірпінському віськвоєнкоматі Київської області, також був зареєстрований за місцем свого проживання в будинку своєї матері в АДРЕСА_2 . підтверджується відповідною відміткою у військовому квитку( а.с. 17)

12.06.2008 року отримав паспорт громадянина України нового зразка в якому була зроблена відмітка про реєстрацію в будинку своєї матері з 10.08.1990 року. Тобто із мого старого паспорта до нового була перенесена тільки остання інформація щодо моєї постійної реєстрації (прописки) в будинку з 10.08.1990 року і не були внесені дані про тимчасову реєстрацію в будинку в період з жовтня 1988 року по 10.08.1990 року.

Рішеннями №09 від 09.07.2021 року та від 08.10.2021 року заявнику було відмовлено у призначенні пенсії з названих вище підстав, оскільки з урахуванням наданих документів Управління Пенсійного фонду вважає, що станом на 01.01.1993 року заявник постійно проживав на території радіоактивного забруднення менше 4-х років, а саме 3 роки 2 місяці і 21 день.

Крім того, до матеріалів справи заявником було надано пояснення свідків по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , разом з їх підписами та копіями паспортів

В своїх поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , підтвердили, що громадянин ОСОБА_1 постійно проживає зі своєю сім`єю по АДРЕСА_3 з 1988р. по теперішній час.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із вище названих вимог закону вбачається, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на отримання (оформлення) пенсії з урахуванням місця та часу проживання в певному місці.

Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав в будинку АДРЕСА_1 з жовтня 1988 року по даний час, а тому є всі підстави для встановлення зазначеного факту у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 19; 77; 258; 263; 268; 273; 293; 294; 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 з жовтня 1988 року по даний час.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Кухленко