Справа № 466/5784/21
Провадження № 2/466/411/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(в порядку заочного розгляду)

01 листопада 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Кулабухова М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

29.06.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Буляндра Христина Володимирівна звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв. на перехресті вулиць Кульпарківська - Антоновича у м. Львовівідбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) (страховий випадок в розумінні ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", надалі - Закону) за участі транспортних засобів «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) та Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 (який згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим 13.06.2017 року ТСЦ 2141 на той час належав позивачці ОСОБА_1 ), під керуваннямОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль позивачки отримав значні механічні пошкодження та на підставі ч. 30.1. ст. 30 Закону вважається фізично знищеним.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.07.2020 року у справі №465/2826/20, що набрала законної сили 14.07.2020 року, винним у вищезазначеній ДТП, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_2 .

Оскільки, цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди на момент настання ДТП була застрахована товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», поліс ОСЦПВВНТЗ № ЕР/104054601, і обов`язок щодо відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі за шкоду, заподіяну майну потерпілих та з урахуванням франшизи у розмірі 0 грн., згідно із ст.22 Закону покладається на страховика, то останнім 03.11.2020р. Позивачці було виплачено 130 000,00 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку за період 03.11.2020 03.11.2020.

Просить позовні вимоги задовольнити.

Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 81-82).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.09.2022 року закрито провадження підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 113-114).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено:

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.07.2020 року у справі №465/2826/20, що набрала законної сили 14.07.2020 року, винним у вищезазначеній ДТП, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до складеного 10 червня 2020 року судовим експертом Холодцовим Д.В. Висновку №11245 експертного автотоварознавчого дослідження по зверненню ОСОБА_1 :

1.Ринкова вартість автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого в ДТП 25.04.2020 року, без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП (до ДТП), в цінах на дату ДТП, становила 237590,00 грн. (двісті тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок);

2.Вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах на дату ДТП, становила 543623,04 грн. (п`ятсот сорок три тисячі шістсот двадцять три гривні 04 копійки);

3.Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах на дату ДТП, становила 255285,87 грн. ( двісті п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 87 копійок);

4.Ринкова вартість (утилізаційна вартість) автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП (в пошкодженому стані), становила 95000,00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок);

5.Розмір відшкодування завданої шкоди, пов`язаної з «фізичним знищенням» автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в контексті статті № 30 Закону України № 5090-VI (5090-17), визначена як різниця вартості КТЗ до та після ДТП, становить 142590,00 (сто сорок дві тисячі п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок).

12.06.2020 року транспортний засіб NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 (в пошкодженому стані) позивачкою було відчужено згідно із договорами комісії та купівлі-продажу транспортного засобу №7162/20/014645 від 12.06.2020 року за 82150,00 грн.

Оскільки, виплачена ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхова сума не покриває у повному обсязі розміру завданих збитків, то їх решту, як заподіювач шкоди зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_2 , однак у добровільному порядку здійснити таке відшкодування останній бажання не виявив.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із абз. 2 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», «Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України)».

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно із Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.07.2020 року у справі №465/2826/20 визнано саме ОСОБА_2 , а тому він зобов`язаний відшкодувати завдану Позивачу шкоду.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у вказаній сфері, та відповідно до його преамбули, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як заподіювача шкоди на момент настання ДТП була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», що було оформлено укладенням полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР/104054601.

Згідно із п. 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України ( 254к/96-ВР ), Цивільним кодексом України ( 435-15 ), Законом України "Про страхування" ( 85/96-ВР ), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю,здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пунктів 9.1., 9.4., 9.5. ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Пунктом 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.07.2010 № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010р. за № 689/17984 (в редакції Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 538 від 09.04.2019), установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Так, згідно із пунктами 30.1., 30.2. ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із Висновку №11245 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.06.2020 року, вартість відновлювального ремонту навіть з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яка в цінах на дату ДТП становила 255285,87 грн. перевищує ринкову вартість даного автомобіля, яка до ДТП становила 237590,00 грн. Отже, відновлювальний ремонт транспортного засобу позивачки є економічно необґрунтованим, і такий автомобіль вважається фізично знищеним.

Ринкова же вартість транспортного засобу NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 після ДТП становить 82150,00 грн., оскільки саме за такою ціною вказаний автомобіль фактично відчужено за договорами комісії та купівлі-продажу транспортного засобу №7162/20/014645 від 12.06.2020 року. Отже, розмір завданої позивачці шкоди, пов`язаної з «фізичним знищенням» автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що визначається як різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП, становить 155440 грн.= (237590,00 грн. - 82150,00 грн.).

Таким чином, виплативши ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі встановленої законодавством страхової суми (ліміту відповідальності) 130000 грн., ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконала узяті на себе зобов`язання у повному обсязі.

Однак, оскільки розміру страхового відшкодування є недостатньо для повного відшкодування завданої Позивачці шкоди, то деліктне зобов`язання зберігається до виконання Відповідачем свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням вказаного транспортного засобу.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із матеріалів справи надані всі необхідні документи для вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись:

Законом України «Про страхування»,

ст. ст. 511, 599, 636, 979, 990, 993, 999, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України,

ст.ст. 10, 12, 76-81, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 266, 280, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 25440 (двадцять п`ять тисяч чотириста сорок) гривень 00 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі4600 (чотири тисячі шістсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 розмір інфляційних втрат за період із 14.07.2020 року до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

30040,00 (сума боргу) Х сукупний індекс інфляції за період прострочення (розраховується шляхом перемноження індексів інфляції за кожний місяць у відсотках за розрахунковий період ) 30040,00 (сума боргу).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 розмір трьох відсотків річних за період із 14.07.2020 року до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

3% Х 30040,00 (сума боргу) Х кількість прострочених днів : 365(днів у році).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Ф. Федорова