печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3504/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про стягнення сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - позивач, ПрАТ «УАСК «АСКА») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 99 845,81 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.02.2018 року відповідач, керуючи автомобілем «Чері», державний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Палладіна, буд. 7-А, скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 , та автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталась з вини відповідача, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року. На момент вчинення ДТП між власником автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , та ПрАТ «УАСК «АСКА» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3407599 від 20.12.2017 року. На дату ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки поліс АМ/1379329 визначений ПрАТ «УАСК «АСКА» як втрачений. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 18/02/18 від 05.03.2018 року, страхового акту № 6118/10 від 21.03.2018 року розмір суми страхового відшкодування склав 99 845,81 грн., яке ПрАТ «УАСК «АСКА» сплатило за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 . За таких обставин позивач вважає, що сплачені кошти підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 25.01.2019 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

18.06.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 05.02.2020 року.

03.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував, оскільки 10.08.2017 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АМ/1371329, зі страховою сумою (лімітом відповідальності) за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн., відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Чері», державний номер НОМЕР_1 . Вказує, що висновок ПрАТ «УАСК «АСКА» про відсутність у нього на дату вчинення ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованим та базується на припущеннях, оскільки витяг з централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України не є належним доказом відсутності у нього полісу обов`язкового страхування транспортного засобу. Звертає увагу на те, що позивачем вказано два різних номера одного і того ж полісу. Так, поліс № АМ/1379329 на який посилається ПрАТ «УАСК «АСКА», як на такий, що на дату вчинення ДТП визначений страховиком як втрачений бланк, не є полісом ОСОБА_1

05.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з першої неявкою представника позивача.

05.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ПрАТ «УАСК «АСКА» надійшла відповідь на відзив, в якій позивачі зазначає, що твердження відповідача щодо зазначення в позовній заяві неправильного номера полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є хибними, оскільки в позовній заяві була допущена технічна помилка та неправильно зазначено номер полісу. Зазначає, що поліс № АМ/1371329 не містить інформації щодо його оплати та визначений страховиком як втрачений бланк. Вказує, що витяг з централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України є належним доказом відсутності у відповідача полісу обов`язкового страхування транспортного засобу. Крім того, представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України розгляд справи було відкладено до 01.06.2020 року.

28.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти позову заперечував, оскільки на дату вчинення ДТП у нього був чинний поліс обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1371329, що не підтверджується листом Моторного (транспортного) страхового бюро України. Вважає, що ПрАТ «УАСК «АСКА» спочатку повинно було звернутися до його страховика, а саме Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Крім того, Моторно (транспортне) страхове бюро України не відмовило ПрАТ «УАСК «АСКА» у здійсненні регламентованої виплати, що підтверджується листом від 16.10.2018 року № 3.1-04/32178.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» (далі - третя особа, ПрАТ «Європейський Страховий Союз»).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року приєднано до матеріалів справи заперечення відповідача на відповідь на відзив та, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 15.10.2020 року.

15.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представника позивача.

05.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли докази направлення копії позовної заяви з додатками третій особі.

15.10.2020 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 19.01.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання представників позивача та третьої особи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 31.03.2021 року.

31.03.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 07.07.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 24.11.2021 року.

19.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

24.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представника позивача.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 10.03.2022 року.

10.03.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду через військову агресію Російської Федерації проти України, судове засідання призначено на 31.08.2022 року.

31.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України розгляд справи було відкладено до 02.11.2022 року.

01.11.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник відповідача - адвокат Шестакова Ю.В. просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

02.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача адвоката Шестакової Ю.В. надійшла заява, в якій остання просить провести судове засідання, призначене на 02.11.2022 року, без фіксування технічними засобами та зазначає, що проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити.

02.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник відповідача - адвокат Шестакова Ю.В. просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

В судове засідання 02.11.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 05.02.2020 року просив розглядати справу за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що 13.02.2018 року у м. Києві по проспекту Палладіна, буд. 7-А сталася ДТП за участю автомобіля «Чері», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в м. Києві про дорожньо-транспорту пригоду № 315241 від 07.03.2018 року (а. с. 43).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року у справі № 759/2804/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 12).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , застрахована ПрАТ «УАСК «АСКА» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3407599 від 20.12.2017 року (а. с. 8 - 10).

Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

14.02.2018 року власник автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , звернувся до ПрАТ «УАСК «АСКА» із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, яка заподіяна внаслідок ДТП, що мала місце 13.02.2018 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Чері», державний номер НОМЕР_1 (а. с. 41).

Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Так, відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 18/02/18 від 05.03.2018 року та страхового акту № 6118/40 від 21.03.2018 року, сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , становить 99 845,81 грн. (а. с. 14 - 19).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Так, за наслідком розгляду заяви власника автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , від 14.02.2018 року, ПрАТ «УАСК «АСКА» перерахувало останньому страхове відшкодування у розмірі 99 845,81 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 7019 від 25.04.2018 року на суму 15 000,00 грн.; № 7119 від 19.04.2018 року на суму 10 000,00 грн.; № 7002 від 20.04.2018 року на суму 10 000,00 грн.; № 7002 від 20.04.2018 року на суму 15 000,00 грн.; № 7012 від 23.04.2018 року на суму 14 845,81 грн.; № 7051 від 24.04.2018 року на суму 15 000,00 грн. та № 7122 від 26.04.2018 року на суму 15 000,00 грн. (а. с. 45 - 50).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1371329 від 09.08.2017 року, відповідно до умов якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн. (а. с. 105 - 106).

Оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП мав посвідчення пільгової категорії громадян ВР № 247088, позивач на підставі п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ із заявою від 20.09.2018 року за вих. № 569-15/2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 99 845,81 грн. (а. с. 52 - 53).

На вказане звернення МТСБУ листом від 16.10.2018 року за № 3.1-04/32178 повідомило ПрАТ «УАСК «АСКА» про те, що на даний час МТСБУ не може застосувати до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. Також МТСБУ повідомило, що на теперішній час не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ «Європейський Страховий Союз» чи визнання даної страхової компанії банкрутом.

За приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Аналогічне положення містить ст. 1191 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, на момент виникнення страхового випадку у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» існував обов`язок сплатити страхове відшкодування позивачу за завдану шкоду відповідачем у межах визначеного ліміту відповідальності страховика.

Проте, позивачем не надано доказів звернення безпосередньо до страховика відповідача - ПрАТ «Європейський Страховий Союз» із заявою щодо виплати страхового відшкодування.

У постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, звернення безпосередньо до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» із заявою про виплату страхового відшкодування, не наведено причин, у зв`язку з якими позивач не міг звернутися до страховика та отримати страхову виплату, не надано доказів відмови страховика у виплаті та не надано доказів на підтвердження існування підстав для відмови у виплаті на момент звернення з позовом до суду, зокрема, з підстав передбачених у ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 27.03.2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19).

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі страхувальник.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «УАСК «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 9, 17, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про стягнення сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», вул. Перемоги, буд. 97-А, м. Запоріжжя, 69005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», вул. Туполєва, буд. 18в, оф. 4, м. Київ, 04128, .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 14.11.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко