Справа № 355/220/21
Провадження № 2/355/153/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в цілому, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про виділ в натурі частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної часткової власності. В своєму позові позивач вказує, що 29.11.2012 ухвалою Баришівського районного суду Київської області було затверджено мирову угоду про поділ спільного часткового майна між нею та відповідачами без виділення спірного будинку в натурі.

Позивач вважає, що після виділу часки зі спільного майна в порядку статті 364 ЦПК України, право спільної часткової власності припиняється, а отже при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власникам, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення інших співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, позивач просить виділити в натурі приміщення: житлову кімнату 1-4, площею 12,0 кв.м., житлову кімнату 1-3, площею 17,6 кв.м, всього по будинку 29,6 кв.м., від загальної площі, а також господарські будівлі та споруди: сарай (В), погріб (Б), Ѕ частину огорожі (№1), в цілому як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

06.04.2021 ухвалою суду, суддею Коваленко К.В., відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 918 від 13.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 13.08.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.10.2021 від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 74).

18.10.2021 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 82).

16.11.2021 від ОСОБА_6 надійшла заява про перенесення судового засідання у зв`язку з хворобою, позовні вимоги відповідач не визнавав (а.с. 83).

18.01.2022 від ОСОБА_6 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю звернутись до адвоката за наданням правової допомоги (а.с. 89).

04.05.2022 від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю подати зустрічний позов, позовні вимоги відповідач не визнавав (а.с. 99).

Судом неодноразово відкладався розгляд справи однак жодних пояснень щодо суті спору відповідачі так і не подали до суду.

Позивач та його представник про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином та просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено матеріалами справи співвласниками спірного будинку є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області від 29.11.2012, у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 до ОСОБА_1 (а.с. 5 8).

Відповідно до вищевказаної ухвали суду ОСОБА_7 було виділено у власність та визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Веранду 1-1, площею 14,4 кв.м.;

Коридор 1-2, площею 5,5 кв.м.;

Кладову 1-6, площею 4,2 кв.м.;

Кухню 1-5, площею 14,4 кв.м.;

Всього по будинку 38,5 кв.м. від загальної площі.

Також господарські будівлі та споруди: сарай (Г), вбиральня (Д), 1/2 частину огорожі (№1), залишити у спільне користування колодязь (к).

Відповідно до вищевказаної ухвали суду ОСОБА_1 було виділено у власність та визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Житлову кімнату 1-4, площею 12,0 кв.м.;

Житлову кімнату 1-3, площею 17,6 кв.м.;

Всього по будинку 29,6 кв.м. від загальної площі.

Також господарські будівлі та споруди: сарай (В), погріб (Б), 1/2 частину огорожі (№1), залишити у спільне користування колодязь (к).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2010 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на Ѕ частки об`єкта: буд. АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_7 Ѕ частку на спірний будинок успадкували її діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Баришівським бюро технічної інвентаризації від 25.08.2010, виготовленому на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 10 -12).

Так, 30.08.2013 ФОП ОСОБА_8 було виготовлено на ім`я ОСОБА_1 технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 13-15).

Згідно рішення №27.18 виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 26.04.2018 «Про впорядкування адреси житлового будинку та земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », виконком селищної ради вирішив впорядкувати адресу виділеної в натурі частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_1 , присвоївши їй адресу- АДРЕСА_2 (а.с. 22).

При вирішенні даного спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 цієї статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Вказана норма матеріального права, яка підлягає застосуванню до правовідносин між сторонами у справі щодо виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, регулює вказані правовідносини саме між співвласниками цього майна.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт" та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Водночас, при поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування, до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17-ц (провадження № 61-3792св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18-ц (провадження № 61-12338св20).

За таких обставин, суд задовольняє позов повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 358, 364 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. 152 ЖК УРСР, ст.ст. 10-13, 80-83, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в цілому- задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі приміщення: житлову кімнату 1-4, площею 12,0 кв.м., житлову кімнату 1-3, площею 17,6 кв.м, всього по будинку 29,6 кв.м., від загальної площі, а також господарські будівлі та споруди: сарай (В), погріб (Б), Ѕ частину огорожі (№1), в цілому як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2022.

Суддя В.ЧЕРВОНОПИСЬКИЙ