Справа № 946/6341/21
Провадження № 2/946/1013/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

28.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до судудо досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, батько працює, має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, проте здійснює допомогу у самостійно визначеному розмірі та не регулярно, домовленості щодо розміру аліментів не досягнуто.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 15).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2021 задоволено клопотання позивачки про витребування доказів (а.с. 31).

Аргументи учасників справи

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, виходячи з того, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, має можливість працевлаштуватися, у центрі зайнятості не перебуває, має транспортний засіб, який має можливість обслуговувати.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не згоден із заявленим розміром аліментів, пояснив, що раніше ходив у рейси, на даний час із роботою важко, підробляє будівництвом, має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

18.07.2013 сторони зареєстрували шлюбу, який розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2019 справа № 500/5273/19 (а.с. 9)

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1410 (а.с. 8).

Дитина проживає з матір`ю, що відповідачем не оспорюється та не підлягає додаткового доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.12.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 09.02.2020 по 06.11.2021 періодично перетинав державний кордон України (а.с. 42).

Згідно інформації АБ «Південний» від 08.12.2021 № 233-001-49781-2021, АТ «ПУМБ» від 03.12.2021 № КНО-07.8.6/433БТ, АТ «Укрексімбанк» від 07.12.2021 № 0022801/39598-21, АТ «УКРСИББАНК» від 13.12.2021 № 16-1-04/78167, ПАТ «ОТП Банк» від 29.12.2021 № 68-3-73-1-1/3692-БТ, АТ «Райффайзен Банк» від 22.12.2021 № 81-15-9/14328, АТ «Ощадбанк» від 14.01.2022 № 46/12-06/167/2393/2022-00, відсутня інформація щодо відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 44, 46, 73, 74, 76, 78, 84).

Довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 10.12.2021 № 20.1.0.0.0/7-211207/24697 надано інформацію щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_2 (а.с. 48-71).

26.01.2021 відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 згідно свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.01.2021, від шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 від 29.09.2021.

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши представника позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

За змістом п. 4 ч.1 ст. 164 ЦПК України, на одну дитину підлягають стягненню аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно наданих суду квитанцій відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку у самостійно визначеному розмірі від 1500 до 2000 грн.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з урахуванням матеріальної можливості відповідача та наявності на його утриманні неповнолітньої дитини від іншого шлюбу з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів матеріальної спроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі позивачкою не надано.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З урахуванням викладеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2000 х 100 /2500 = 80) у сумі 726,40 (908 х 80 /100) грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 141, 258, 263-268, 273, 430 ЦПК України, ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , в дохід держави судові витрати (судовий збір) в сумі 726,40 грн, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя: Г.І.Смокіна