Справа № 503/263/22
Провадження № 2/503/170/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та Бодорін Сільвією був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання договору ОСОБА_2 передала позивачеві всю правовстановлюючу документацію на об`єкт нерухомості, ключі від будинку та зобов`язалася нотаріально посвідчити зазначений договір. Позивач, в свою чергу, сплатив продавцю 60 000 гривень, а ОСОБА_2 надала розписку про отримання коштів. Таким чином, угода фактично відбулася, але ОСОБА_2 зобов`язання не виконала і ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. В зв`язку з цим позивач позбавлений можливості захистити свої права в позасудовому порядку, тому був змушений звернутися до суду.

В підготовче засідання позивач не з`явився та надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив проводити розгляд цивільної справи без його участі.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не прибув, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок належав ОСОБА_2 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№129339266 від 02.07.2018 року.

Відповідно до розписки, ОСОБА_2 отримала від позивача грошові кошти за будинок в розмірі 60000 грн. Із змісту розписки судом встановлено, що ОСОБА_2 зобов`язалась нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.2021 року.

Із відповіді державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №532/01-16 від 02.11.2022 року встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, спадкова справа не заводилась.

Тож, враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину за законом, належним відповідачем у справі є Кодимська міська рада Подільського району одеської області, як орган місцевого самоврядування, на території якого розташоване спірне майно.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до ч. 2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна належного ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 50,6 кв.м., у тому числі житловою площею 36,5 кв.м, який зазначено в плані під літерою «А», Б - літня кухня, В погріб, Г сарай, Д сарай, Е сарай, К вбиральня, 1-4 огорожа, розташованого по АДРЕСА_1 , за умовами якого вищевказаний об`єкт нерухомого майна перейшов у власність позивача, а відтак, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення цього правочину виникли цивільні права та обов`язки, притаманні купівлі-продажу нерухомого майна.

Враховуючи, що між позивачем та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу спірної нерухомості, що підтверджується укладеним ними договором купівлі-продажу від 12.08.2018 року, позивачем сплачено обумовлену цим правочином вартість об`єкту нерухомого майна, що є предметом даного договору, а продавцем були передані позивачу правовстановлюючі документи на нього, суд приходить до висновку про те, що спірний договір купівлі-продажу є укладеним.

Верховний Суд України в постанові від 06.09.2017 року, прийнятій у справі №6-1288цс17, зазначив, що умовою застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата іншою стороною (покупцем) можливості нотаріально посвідчити укладений правочин.

Відповідно до п.13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Отже, суд вважає можливим визнати в судовому порядку спірний договір купівлі-продажу будинку дійсним, оскільки законодавчо визначеною умовою такого визнання є втрата стороною правочину, а саме покупцем ОСОБА_1 , можливості його нотаріального посвідчення, зокрема, у зв`язку зі смертю продавця ОСОБА_4 .

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року, прийнятій у справі №665/2266/16-ц.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Визнати дійсним укладений 12.08.2018 року між покупцем ОСОБА_1 та продавцем Бодорін Сільвією договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 50,6 кв.м., у тому числі житловою площею 36,5 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 50,6 кв.м., у тому числі житловою площею 36,5 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова