Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Мироненко Л.Д.

з участю секретаря судового засідання: Пахолко Д.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ТзОВ «Ліра» про стягнення суми переплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Ліра» про стягнення суми переплати пенсії, в якому просить стягнути з відповідача переплату пенсії в розмірі 2271,65грн. Свої вимоги мотивує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебуває ОСОБА_1 як одержувач пенсії за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 22 серпня 2011року йому було призначено пенсію за віком згідно поданих документів. В подальшому, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12 вересня 2013 року було проведено перерахунок розміру пенсії з урахуванням стажу роботи.

Однак, відповідно до індивідуальних даних про застраховану особу, а саме даних поданих ТзОВ «ЛІРА» за 2006-2007 роки - відбулись зміни. Відтак з 22 серпня 2011 року був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 та її розмір зменшився. Вказує, що у зв`язку з тим, що роботодавцем фактично було подано корегуючи персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованих осіб, на яку нараховані і сплачені страхові внески, позивачем був проведений перерахунок відповідно дj якого і виникла переплата пенсії. Керуючись вимогами ст..1215 ЦК України та враховуючи, що на відповідачеві був обов`язок надавати вірні відомості про заробітну плату застрахованих осіб, а у випадку змін, вчасно повідомляти органи Пенсійного фонду просить суд стягнути переплату пенсії в сумі 2271, 65 грн.

Рух справи в суді.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 07 грудня 2021 року матеріали справи були направлені до Галицького районного суду за підсудністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.01 2022 року позовну заяву було залишено без руху.17.01.2022 позивач виправив недоліки у позовній заяві.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позиція сторін по справі.

20 квітня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ТзОВ «Ліра», відповідно до якого відповідач заперечував проти позову. Зазначив, що жодних корегуючих подань до персоніфікованих відомостей ТзОВ «Ліра» пенсійному органу не подавало. На підтвердження своєї позиції до відзиву долучено копії відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Згідно довідки №2 ОСОБА_1 був дійсно прийнятий на роботу в ТзОВ «ЛІРА» 01 грудня 1995 року на посаду директора.

Як одержувач пенсії за віком ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 22 серпня 2011року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно поданих документів. Пенсія за віком була обчислена з урахуванням страхового стажу 41 рік 7 місяців 6 днів ( до 30 червня 2011 року), коефіцієнт стажу із застосуванням кратності 1,35 - 0,56138. Середньомісячний заробіток, для обчислення пенсії, який було враховано за період роботи з 01січня 1987 року по 31 грудня 1991 року та за період роботи з 01 липня 2000 року по 30 червня 2011 року згідно індивідуальних даних про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати -1,07291, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік (1982,63 грн.), становить -2127,18 грн.

Розмір його пенсії за віком з 22 серпня 2011 року становив 1316,40 грн., в т.ч.:

1194,16 грн. - основний розмір пенсії за віком (2127,18 грн. х 0,56138);

122,24 грн. - доплата за понаднормативний стаж більше 25 років, а саме за 16 років (764,00 грн. х 16%);

Згідно заяви ОСОБА_1 від 12 вересня 2013 року йому було проведено перерахунок від стажу. Відповідно до індивідуальних даних про застраховану особу від 20 вересня 2013 року, а саме в даних поданих ТзОВ «ЛІРА» за 2006-2007 роки - відбулись зміни, що підтверджується копіями довідок форми ОК-5 від 08.08.2011 року та ОК-5 від 20.09.2013р.

Відтак, пенсійним органом з 22 серпня 2011 року був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Пенсія за віком з 22 серпня 2011 року була обчислена з урахуванням страхового стажу 42 роки 8 місяців 6 днів (до 31 липня 2011 року), коефіцієнт стажу із застосуванням кратності 1,35 - 0,57600. Середньомісячний заробіток, для обчислення пенсії, який враховано за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року та за період роботи з 01 липня 2000 року по 31 липня 2011 року згідно індивідуальних даних про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,96076, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік (1982,63 грн.), становить -1904,83 грн.

Розмір пенсії за віком з 22 серпня 2011 року становив 1227,06 грн., в т.ч.:

1097,18 грн. - основний розмір пенсії за віком (1904,83 грн. х 0,57600);

129,88 грн. - доплата за понаднормативний стаж більше 25 років, а саме за 17 років (764,00 грн. х 17%).

Мотиви прийняття рішення судом.

Згідно ст..24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Приписами ч.1 ст.40 врегульований порядок обчислення пенсії, яким передбачено що враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст.21 вищезазначеного Закону персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надмір, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц вбачається, що положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачем ТзОВ «Ліра» було подано корегуючі персоніфіковані відомості про заробітну плату ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами статті 257 цього кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 911/3677/17.

Оскільки відповідачем у справі не було подано заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, суд не вирішує питання про наслідки такого спливу.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2271,65 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра» про стягнення переплати пенсії- задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму надміру сплачених коштів у розмірі 2271,65 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 2270 грн. судового збору.

Позивач: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліра» 79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 29, .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Д. Мироненко