Справа № 359/1312/18
Провадження №2/359/33/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Костенко С.В.,

за участю

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва та визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23 червня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Хміль Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1407, ОСОБА_3 придбала у власність земельну ділянку, площею 0,10 Га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних господарських будівель і споруд, з присвоєнням кадастрового номеру: :09:070:0017, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності якого була проведена 23 червня 2017 року.

В той час, власником суміжної земельної ділянки, площею 0,10 Га, кадастровий номер: :09:070:0007, для будівництва у обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 , який набув право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу, Дудкою О.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 3861, державна реєстрація права власності якого була проведена 21 грудня 2015 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі щодо місця розташування земельної ділянки, її конфігурації, площі та значення каталогу координат поворотних точок земельної ділянки, кадастровий номер: :09:070:0017, яка належить на праві власності позивачу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, кадастровий номер: :09:070:0007, яка належить на праві власності відповідачу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ці земельні ділянки є суміжними, оскільки фактично примикають до однієї загальної (спільної) межі, які не мають накладань.

Позивач зазначає, що 16 жовтня 2017 року вона почала здійснювати роботи з влаштування паркану на спільній межі двох суміжних земельних ділянках, за рахунок власних матеріалів та грошових коштів, із залученням робітників для виконання таких робіт. Однак, відповідач як власник суміжної земельної ділянки, почав вчиняти неправомірні дії з метою створення позивачу перешкод у зведенні паркану шляхом перешкоджання його будівництву, погроз щодо руйнування паркану у випадку його зведення та фізичною розправою, посилаючись на те, що будівництво паркану ведеться позивачем на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності.

Згідно відомостей Національної кадастрової системи перетинів (накладань) меж земельних ділянок :09:070:0017 та :09:070:0007 - не виявлено.

Позивач зазначає, що дії, які вчиняє ОСОБА_4 щодо перешкод у зведенні позивачем паркану на межі своєї земельної ділянки є очевидно неправомірними та порушують право позивача вільно та безперешкодно користуватися земельною ділянкою, господарювати на ній та зводити необхідні для цього споруди, у тому числі і паркан.

Тому ОСОБА_3 просить суд усунути перешкоди у здійсненні останньою права користування земельною ділянкою, площею 0,10 Га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :09:070:0017, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у вчиненні нею дій, пов`язаних з влаштуванням (будівництвом) паркану на спільній межі із суміжною земельною ділянкою, площею 0,10 Га, кадастровий номер: :09:070:0007, для будівництва у обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року (а.с.101-102, т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що позовні вимоги є безпідставними, а обставини викладені в позові не відповідають дійсності (а.с.146-151, т.1).

13 квітня 2018 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву (а.с.185-192, т.1), в обґрунтування якої посилається на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0007, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки,укладеного між ним та ОСОБА_6 23 жовтня 2012 року. Остання була власником даної земельної ділянки відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №060552 від 27 жовтня 2010 року. Рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки прийнято 31 липня 2008 року на підставі розробленого проекту землеустрою.

Відповідач за первісним позовом зазначає, що ОСОБА_3 придбала земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0017 у ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 23 червня 2015 року. Остання була власником земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14 лютого 2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Дане свідоцтво було видано на підставі рішення Бориспільської міської ради від 24 грудня 2013 року про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність ОСОБА_5 земельної ділянки.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є суміжними землевласниками. ОСОБА_4 зазначає, що відповідно до висновку експерта №8817 від 2 червня 2017 року встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :09:070:0007 та :09:070:0017 накладаються, утворюючи пляму накладення у вигляді трапеції площею 26,9 кв. м.

Отже, при передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5 . Бориспільська міська рада передала останній частину земельної ділянки, яка знаходилась у власності та користування ОСОБА_4 .

Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0017 та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було значно пізніше ніж у ОСОБА_6 . Тому при виготовленні проекту землеустрою на ім`я ОСОБА_5 було допущено помилку по визначенню місця положення поворотних точок меж її земельної ділянки, внаслідок чого і утворилося накладення земельної ділянки одна на одну.

Тому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №3889-46-VI від 24.12.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:070:0017) для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у м. Борисполі ОСОБА_5 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:070:0017,індексний номер 17778174, видане 14.02.2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім`я ОСОБА_5 та скасувати державну реєстрацію права власності та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05 та визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0017 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Хміль Т.М., зареєстрованого в реєстрі №1407 та скасувати номер запису про право власності 10146583 та право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0017.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року (а.с.196-197, т.1) було об`єднано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва та визнання недійсним договору в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2018 року (а.с.100-103, т.2) було призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

14 січня 2019 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду (а.с.126, т.2) було поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року (а.с.26, т.3) було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову та наполягала на задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Представник Бориспільської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог зустрічного позову заперечував.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, повідомляися належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічний позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 придбала у власність земельну ділянку, площею 0,10 Га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних господарських будівель і споруд, з присвоєнням кадастрового номеру: :09:070:0017, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу, укладеного 23 червня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Хміль Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1407 (а.с.8, т.1).

Відповідно до рішення Бориспільської міської ради ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд від 11 грудня 2012 року (а.с.23-24, т.1).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39541777 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, з кадастровим номером :09:070:0017, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.9, т.1).

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0007, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ним та ОСОБА_6 23 жовтня 2012 року (а.с.176-178, т.1).

ОСОБА_6 була власником вищевказаної земельної ділянки відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №060552 від 27 жовтня 2010 року, виданого на підставі рішення Бориспільської міської ради №4325-38-5 від 31 липня 2008 року (а.с.157, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

З відповіді виконуючого обов`язків начальника управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 8 вересня 2017 року №177/106-17 вбачається, що згідно відомостей Національної кадастрової системи перетинів меж земельних ділянок з кадастровими номерами :09:070:0017 та :09:070:0007 не виявлено (а.с.87-88, т.1).

Згідно ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ч.1, 2 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0017 у власність ОСОБА_5 міститься акт встановлення в натурі на місцевості меж земельної ділянки складений 20 лютого 2013 року в якому вказано суміжним землевласником ОСОБА_6 (а.с.40, т.1).

Проте, на дату складення даного акту суміжним землевласником був вже ОСОБА_4 , який придбав земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0007, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ним та ОСОБА_6 23 жовтня 2012 року.

Тому суд приходить до висновку, що межа земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0017, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 не була погоджена з ОСОБА_4 , чим порушено права та інтереси останнього.

Згідно ч.6 ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Рішенням Бориспільської міської ради від 24 грудня 2013 року №3889-46-VI затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0017, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 (а.с.46-48, т.1).

Проте, з висновку експерта №1-26/12 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2018 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:070:0017 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0007. Площа накладення становить 26,9 кв. м. або 0,00269 га (а.с.108-117, т.2).

Всупереч цьому, приймаючи вищевказане рішення Бориспільська міська рада передала у власність ОСОБА_5 частину земельної ділянки, яка не перебувала у її користуванні, як це передбачено ст.118 ЗК України та не перевірила, чи відповідають межі земельної ділянки, що зазначені в проекті відведення межам земельних ділянок на місцевості, якими сторони фактично користуються.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_5 з порушенням положенням ст.118 ЗК України.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З цих підстав, суд вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №3889-46-VI від 24.12.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:070:0017) для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у м. Борисполі ОСОБА_5 , а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :09:070:0017,індексний номер 17778174, видане 14.02.2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім`я ОСОБА_5 та скасувати державну реєстрацію права власності та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05.

Згідно вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно вимог ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відтак договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0017 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Хміль Т.М., зареєстрованого в реєстрі №1407 також підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, оскільки передумовою для його укладення стало свідоцтво про право власності, яке скасовано.

Враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги задоволено судом, тому первісні позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Крім того, суд враховує те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивача судом також скасовано і як наслідок цього право користування земельної ділянки позивачем не порушено.

Керуючись ст.ст.5,10-13,77-81,141,258, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва та визнання недійсним договору задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради №3889-46-VI від 24.12.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:070:0017) для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у м. Борисполі ОСОБА_5 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:070:0017,індексний номер 17778174, видане 14.02.2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім`я ОСОБА_5 та скасувати державну реєстрацію права власності та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:070:0017 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Хміль Т.М., зареєстрованого в реєстрі №1407 та скасувати номер запису про право власності 10146583 та право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:070:0017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2022 року.

Суддя Чирка С.С.