Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1717_020 від 12 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1717_020 від 12 вересня 2017 року.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з

ОСОБА_2 на користь позивача», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», заборгованість за договором про споживчий кредит №1717_020 від 12 вересня 2017 року в розмірі 24 974,26 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 12 вересня 2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №177_020 за умовами якого позивач надав відповідачу суму кредиту у загальному розмірі 50 000,00 грн, на строк 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11 вересня

2022 року, під 11% річних у період з дати видачі кредиту по 31 серпня 2018 року включно та 56% річних в період з 01 лютого 2018 року по 11 вересня 2022 року включно. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором. Відповідач систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів. У відповідності до умов кредитного договору сторони погодились, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання визначеного кредитним договором, банк має право вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідно до договору позивач має право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором по кредиту, процентах та пені в судовому порядку. Станом на 19 червня 2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком за договором про споживчий кредит складає 24 974,26 грн, з яких: 21 884,00 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 3 040,99 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 2,76 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 44,47 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 47,23 грн - сума сплаченої пені; 20,51 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 13,79 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 2,50 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 12,47 грн - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30 жовтня 2020 року представником позивача отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 28 жовтня 2020 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст.279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).

Як убачається із матеріалів справи, 12 вересня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області

АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1717_020, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11 вересня 2022 року, на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11% річних в період з дати отримання кредитних коштів по 31 січня 2018 року включно та 56% річних в період

з 01 лютого 2018 року по 11 вересня 2022 року включно (а.с.10-14).

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10 липня 2019 року, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

За змістом п.п. 3.1.1., 3.1.1.1 договору, банк надає кредит протягом одного банківського дня з моменту кредит з моменту виконання позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту: сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2500,00 грн. протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього Договору.

Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позивальника ( п. 3.2.1. договору).

У відповідності до п.п 1.1.12. договору, поточний рахунок - відкритий у банку позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту.

Згідно змісту п. 3.3.3. договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 834 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 5 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з жовтня 2017 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок.

Підпунтом 3.10.2.2 п. 3.10.2. договору передбачено, що термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме: спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем (позичальником) умов договору про споживчий кредит у разі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та /або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст.615 ЦК України)

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.3. договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання та у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором та у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до п. 8.3. договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Згідно до п. 3.9.3.2. договору, строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/ або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ст. 1050 ЦК України).

За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається з розрахунку заборгованості у ОСОБА_2 , станом на 19 червня 2020 року, наявна заборгованість в розмірі 24 974,26 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 21 884,00 грн; процентів за користування кредитом -

3 040,99 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2,76 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 44,47 грн; суми сплаченої пені - 47,23 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 20,51 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування - 13,79 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2,5 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування - 12,47 грн (а.с. 5-7).

Відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, в якому викласти свої заперечення та надати докази на підтвердження належного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 12 вересня 2017 року №1717_020 є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 525, 526, 530, 549,550, 610, 611, 625, 626, 629, 634, 1048-1050, 1054, 1056-1ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 27; ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1717_020 від 12 вересня 2017 року- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», заборгованість за договором про споживчий кредит №1717_020 від 12 вересня 2017 року в розмірі 24 974,26 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: