У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової Аси Назимівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , суд,-

В С Т А Н О В И В:

09.10.2017 заявник звернувся до суду із скаргою і просить:

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової Аси Назимівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.09.2017.

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової Аси Назимівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.09.2017.

Посилається на те, що 22.12.2014 Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 760/22675/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства (надалі за текстом - «АТ») «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

27.05.2015 на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист.

Зазначає, що АТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 22 грудня 2014 р..

02.10.2017 АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової А. Н. (далі за текстом - «державний виконавець») від 18.09.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № НОМЕР_3.

Вважає, що державним виконавцем винесено зазначену постанову з порушенням норм матеріального права, зокрема, вимог ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим здійснено перешкоду процесу виконання виконавчого листа, а саме не здійснені усі необхідні дії, передбачені Законом. На думку скаржника, державний виконавець, недбало поставилась до своїх прямих обов`язків, покладених на неї державою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2017, справу передано в провадження судді Усатової І. А.

Ухвалою суду від 24.10.2017 у справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду та витребувано копію матеріалів виконавчого провадження.

12.03.2018 на адресу суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла копія матеріалів виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник скаржника АТ «РОДОВІД БАНК» подав до суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно з частиною першою вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.451 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2014 у справі № 760/22675/14-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», заборгованість за кредитним договором №37.3/СЖ-003.08.2 від 27.02.2008 в сумі 691 408,82 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», суму сплаченого судового збору 3654,00 грн..

27.05.2015 на виконання вищевказаного судового рішення Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист.

15.07.2015 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової А. Н. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 760/22675/14-ц, виданого 27.05.2015 Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 691 408,82 доларів США.

18.09.2017 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової А. Н. виконавчий лист № 760/22675/14-ц від 27.05.2015 повернуто стягувачу у відповідності до пп. 2,7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на момент винесення постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 вбачається, що 15.07.2015 державним виконавцем з метою розшуку майна та джерел доходів боржника направлено електронні запити до Головного управління в місті Києві Управління Державної автомобільної інспекції (ВПЕР-9), до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Київській області та м. Києві, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, до Державної фіскальної служби України, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

15.07.2015 державним виконавцем, керуючись ст. 57 Закону винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та здійснено записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

За даними з відповіді на електронний запит ДФС України: інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого)податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Вiдповiдно до відповіді на електронний запит ДФС України інформація про номери рахунків, відкритих у банках інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями до ДПС України від відкритих фінансових установ не надходила.

Згідно відповіді на електронний запит Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів, відсутній.

За повідомленням Головного управління в місті Києві Управління Державної автомобільної інспекції (ВПЕР-9) від 11.09.2015 у відповідь на запит державного виконавця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 чорного кольору. 24 вересня 2015 року, на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову державного виконавця про розшук майна боржника, а саме: оголошено в розшук автомобіль боржника TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_2 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником зареєстрована земельна ділянка площею 0,0627 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер 75:758:022. На підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», 26.01.2017 р. головним державним виконавцем Рагімовою А. Н. постановлено описати та накласти арешт на вказану земельну ділянку. Було здійснено її опис, накладено арешт та заборонено право її відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки.

Постановою державного виконавця від 10.02.2017 у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності для оцінки описаного майна.

22.08.2017 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника 183,08 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

За заявкою на реалізацію арештованого майна ВП № НОМЕР_3 Державним підприємством «СЕТАМ» проведено електронні торги та 31.07.2017 здійснено продаж майна боржника (Протокол №275656). Внаслідок реалізації майна боржника, стягнуто 656158, 16 грн.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України постановою від 22.08.2017 на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто виконавчий збір у розмірі 65597,51 грн.

Розпорядженням № НОМЕР_3/5 грошові кошти в сумі 656158,16 грн., що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського суду м. Києва, в погашення боргу ОСОБА_1 , перераховані частково на користь АТ «РОДОВІД БАНК», а саме 590377,57 грн., частково на оплату виконавчого збору 65597,51 грн. та витрат на проведення виконавчих дій 183,08 грн.

На підставі протоколу проведення електронних торгів від 31.07.2017 № 275656, складеного Державним підприємством «СЕТАМ» та підписаного покупцем вказаного іпотечного майна боржника, яке було предметом стягнення, а також - організатором торгів, державним виконавцем було видано Акт № НОМЕР_3/5 «державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки».

Постановою державного виконавця від 10.08.2017, на підставі п. 29 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, знято арешт з проданої на електронних торгах земельної ділянки, що належала боржнику, припинено іпотеку.

З постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.09.2017 у ВП №48137585 вбачається, що станом на день її прийняття, транспортний засіб боржника не розшукано, у боржника, окрім реалізованої в оплату боргу з електронних торгів земельної ділянки, відсутнє інше майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімовою А.Н. здійснені всі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, однак вони виявилися безрезультатними.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» не було надано переконливих доказів на підтвердження бездіяльності державного виконавця, а тому суд вважає, що доводи заявника, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

З наявних матеріалів справи не вбачається порушення посадовою особою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України прав, свобод чи законних інтересів скаржника при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.09.2017 в рамках виконавчого провадження ВП №48137585, а відтак твердження скаржника про неправомірність дій державного виконавця, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та вимога про скасування відповідних постанов, є безпідставними.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного, враховуючи принцип обов`язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що подана скарга є необґрунтованою, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідно до закону, в межах повноважень головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової А. Н., тому в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Рагімової Аси Назимівни - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А. Усатова