печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі судових засідань Луста В.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Горова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів з вимогами, які були уточнені в судовому засіданні 27.12.2022 року, про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (тисячі) євро за невиконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою позивача № 59579/11 у справі «Макара та інші проти України». В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що позивач звертався до Європейського суду з прав людини із позовом до України за заявою № 59579/11. Об`єднавши аналогічні за змістом заяви у справу «Макара та інші проти України» № 40934/06, колегією суддів Європейського суду з прав людини постановлено остаточне рішення 12.12.2013 та присуджено державі-відповідачу протягом трьох місяців виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 Євро кожному заявнику або його / її спадкоємцю за заявами у якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, компенсацією судових витрат, і які мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватися, конвертовані у національну валюту за курсом на день здійснення платежу. У разі спливу зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткової пункти. 27.10.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжовим М. В. постановлено закінчити виконавче провадження № 41652972 з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 40934/06 від 12.12.2013, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05.09.2016 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016 року було задоволено апеляційну скаргу частково, та виклала нове рішення в новій редакції - «Відмовити в позові ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про стягнення коштів за невиконання рішення суду». Постановою Верховного Суду від 23.01.2018 року було касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнили частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2016 року скасували та передали до суду першої інстанції на новий розгляд, з посиланням на те що вирішуючи спір на підставі чинного на той час ЦПК України 2004 року, суд усупереч вищевказаних положень норм процесуального права не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та не встановив достатньо повно фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи предмет і підстави поданого позову, а також характер спірних правовідносин. Відповідно до протоколу автоматизованої системи розподілу справ, справу 757/35525/16-ц розподілено на суддю Остапчук Т.В. Ухвалою суду від 20.06.2018 року було прийнято до свого провадження та призначено в порядку позовного загального в підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.07.2018 року було замінено третю особу Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на належного правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Ухвалою суду від 18.07.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.09.2019 року було зупинено провадження у справі, у зв`язку із смертю позивача відповідно до свідоцтва про смерть від 23.07.2019 року, актовий запис №12438, до вступу правонаступника. 28.01.2022 року надійшло клопотання правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ,про відновлення провадження, оскільки відповідно до довідки П`ятої Київської державної нотаріальної контори єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та надано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 28.01.2022 року було відновлено провадження та залучено правонаступника. 16.08.2022 року на адресу суду надійшов письмовий відзив від представника Міністерство юстиції України. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 оголосила уточнення свої позовних вимог та просила відшкодувати моральну шкоди в розмірі 2000 (тисячі) євро за не невиконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою позивача № 59579/11 у справі «Макара та інші проти України». Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, та зазначила, що рішення Європейського Суду виконане, а в частині ненадання довідки, то це не входить в їх компетенцію. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, своїм правом на наддання письмових пояснень не скористався. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо закриття провадження у справі з наступних підстав. Позивач в позовній заяві зазначила, що 09.11.2009 року Солом`янський районний суд міста Києва задовольнив позов ОСОБА_3 до Національного технічного університету «КПІ», 3-я особа управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату з помісячною роз шифровкою сум. 22.01.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Соломяснського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження №136/5. 05.02.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку на добровільне виконання рішення суду. Того ж дня боржник надіслав на виконання рішення Соломяснського суду м. Києва від 09.11.2009 року довідку про заробітну плату із неправдивими відомостями на суму 35.029 карб. 10.11.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Соломяснського РУЮ у місті Києві відновлено виконавче провадження. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2012 року рішенням Соломяснького районного суду м. Києва від 02 грудня 2011 року в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано. Зобов`язано Національний технічний університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Соломяснькому районі м. Києва довідку від 11 квітня 2011 року з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Соломяснького районного суду м. Києва від 09.11.2009 року та ухвалі Соломяського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року . Внаслідок звернення до суду з вимогою про надання довідки про зарплату, пенсіонеру не лише не підвищили з 01 квітня 2009 року пенсію, а з 01.09.2011 року зменшено пенсію. Таким чином не виконане рішення судів на думку позивача : - 09 листопада 2009 року, винесене Солом`янським районним судом м. Києва про задоволення позову ОСОБА_3 до Національного технічного університету «КПІ», 3-я особа управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року народження по 31 грудня 1991 року у розмірі 49 209,42 карб з помісячною роз шифровкою сум; - ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2012 року, якою рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2011 року в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано та зобов`язано Національний технічний університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Соломяснькому районі м. Києва довідку від 11 квітня 2011 року з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Соломяснького районного суду м. Києва від 09.11.2009 року та ухвалі Соломяського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року. Та згідно уточнених позовних вимог в судовому засіданні просила стягнути моральну шкоду за не виконання рішення Європейського Суду в розмірі 2000 (тисячі) євро.

При вирішенні питання про наявність передбаченої законом підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно положень ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ст.47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України).

З огляду на викладене, правовідносини які склалися у позивача як спадкодавця, і відповідача щодо стягнення моральної шкоди за не своєчасне виконання рішення Європейського Суду, не допускають правонаступництва та не входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.1230 ЦК України спадкування права на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 753/15095/17 від 13.07.2022 року, що право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дозволяє дійти висновку про те, що до складу спадкового майна входить лише присуджена судом до виплати спадкодавцю сума стягнення моральної шкоди до складу спадщини не входить.

Подібний за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №223/793/17-ц.

За змістом ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, внаслідок чого він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони (зокрема, внаслідок смерті), зі спірних правовідносин майнового характеру. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

На дату смерті позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останньому за рішенням суду не було присуджено право на відшкодування моральної шкоди у визначеному в позовній заяві розмірі 2000 євро, а тому підстави для переходу даного суб`єктивного права до спадкоємців позивача також відсутні.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, враховуючи, що позивач по справі ОСОБА_3 помер і спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки нерозривно пов`язані з його особою, та стосуються прав, які позивач не набув за життя, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.49, 197, п.2 ч.2 ст.200, п.7 ч.1 ст.255, ст.ст.258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів .

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Дата складання повного тексту ухвали 03.01.2023 р

Суддя Остапчук Т.В.