КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/5230/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4313/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року у складі судді Плахотнюк К.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Омега Банк", товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, припиненими правовідносини за кредитним договором, зняття заборони відчуження предмету іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом у якому з урахуванням уточнень просив:

визнати виконаним належним чином основне зобов`язання за кредитним договором № 28/Л від 10.02.2006, укладеним АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 ;

визнати припиненим кредитний договір № 28/Л від 10.02.2006, укладений між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 та іпотечний договір № 1497 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за яким ОСОБА_1 на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно - нежитлове приміщення № 221 (в літ. А), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та зняти заборону відчуження предмета іпотеки - нежитлового приміщення № 221 (в літ. А), за адресою:, АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що перебувало в іпотеці відповідно до іпотечного договору від 09.02.2006 з метою проведення у подальшому державної реєстрації припинення обтяження..

Позов обґрунтовано тим, що 10.02.2006 між ним та АКБ "ТАС-Комерцбанк", правонаступником якого був АТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір № 28/л зі строком дії по 10.02.2011.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 28/л від 10.02.2006 в іпотеку позичальник передав належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_2 .

Відповідно до умов пункту 3.4 кредитного договору № 28/л позичальник мав право достроково погасити заборгованість за кредитом, пунктом 8.1 іпотечного договору встановлено право іпотекодавця достроково виконати основне зобов`язання, а пунктом 7 цього ж договору встановлено, що при частковому виконанні іпотекодавцем основного зобов`язання іпотека, встановлена іпотечним договором зберігається в повному обсязі, наступні іпотеки не допускаються.

Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору № 28/л позичальник зобов`язався погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 через касу банку.

23 квітня 2007 року ОСОБА_1 на позичковий рахунок через касу АТ "Сведбанк" здійснив дострокове погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору № 28/л від 10.02.2006, що підтверджується заявою про переказ готівки від 23 квітня 2007 року.

26.02.2013 позивач звернувся до АТ "Сведбанк" з заявою надати йому довідку про погашення кредиту за вказаним кредитним договором, однак отримав відповідь, що станом на 27.11.2012 за вказаним кредитним договором обліковувалася сума простроченої заборгованості з чим він категорично не погоджується.

Вказав, що АТ "Сведбанк", невизнаючи факт погашення ним кредиту за кредитним договором № 28/л від 10.02.2006, з посиланням на необґрунтовану існуючу невідомо яку заборгованість позбавляє його, позивача, права можливості зняття заборони на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно належне йому на праві приватної власності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Ліляков О.А. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутня будь-яка заборгованість по кредитному договору від 10.02.2006 № 28/л, оскільки останнім належним чином виконане основне зобов`язання, що дає підстави визнати припиненими зазначений кредитний та іпотечний договори.

Вказано, що за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 25.05.2018 №14/18-32/15/18-33/447/18-32 установлено експертами факт підроблення підпису позивача в банківському документі, що прямо свідчить про те, що він не брав 28.08.2007 грошові кошти в АКБ «ТАС-Комерцбанк» в сумі 200 000 доларів США в якості кредиту і не має заборгованості, про яку заявляє відповідач TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а саме: 199 999, 09 доларів США - заборгованості за кредитом, 52 545, 39 доларів США - заборгованості за процентами, 171 482, 66 доларів США - пені.

Крім того, під час розгляду справи судом згідно з ухвалою про забезпечення доказів від 22.08.2019 у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» витребувано засвідчені у передбаченому законом порядку копії Договору факторингу від 28.11.2012 № 15 із ПАТ «Сведбанк» та Договору відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а також інших документів, пов`язаних з ними та зобов`язавши відповідача надати оригінали цих витребуваних документів, що останнім не було виконано. Водночас долучені ним копії документів не оформлені та не засвідчені у належний спосіб, а додатки до них взагалі не містять підписів та інших необхідних даних, оскільки фактично є бланками для подальшого заповнення певних відомостей. Тому ці копії документів взагалі не можуть розглядатися судом в якості письмових доказів, що є підставою вважати, що відступлення права вимоги до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за вищевказаними договорами у передбачений законом спосіб не відбулось.

У відзиві на апеляційну скаргу представник TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» просив відмовити в задоволенні скарги, як такої, що не відповідає об`єктивній дійсності та є необґрунтованою.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, колегія суддів відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Лілякова О.А. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, представника TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс», який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 10.02.2006 між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" було укладено кредитний договір № 28/л, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у розмірі 70 000 доларів США на строк з 10 лютого 2006 року по 10 лютого 2011 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки передбачені цим договором. Згідно умов, кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування кредитом та виконання зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв`язку із порушенням умов цього договору та інших витрат банку, пов`язаних з одержанням виконання. Кредит надається банком у готівковій формі через касу банку на підставі заяви позичальника з урахуванням вартості і ліквідності майна, що передається позичальником в іпотеку банку (а.с. 6-9 т.1).

Додатком № 1 до кредитного договору № 28/л від 10 лютого 2006 року, що є невід`ємною частиною договору, встановлено графік погашення заборгованості, відповідно до якого дата погашення кредиту мала б вчинятися з 01 числа місяця і по 10 число кожного місяця, також визначено розмір суми погашення заборгованості та залишок заборгованості по кредиту на кожен місяць. (а.с. 10-11 т.1).

За даними заяви на переказ готівки № 088-52, дата здійснення операції 23 квітня 2007 року, платник ОСОБА_1 вніс на рахунок банка отримувача АКБ "ТАС-Комерцбанк" - 2101 загальну суму 200 000 доларів США на погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору № 28/л від 10.02.2006 (а.с. 13 т.1).

22 вересня 2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду 1 до кредитного договору N 28/л від 10.02.2006 року, відповідно до якої пункти 1.1 та 3.1 кредитного договору викладено в нові й редакції: "Банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється у розмірі 200 000 доларів США, на строк до 10 лютого 2011 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки передбачені цим договором; позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_2 щомісяця через касу банку згідно додатку № 2, що є невід`ємною частиною даного договору, крім випадків, передбачених п. 3.8, 3.9, та 5.1.4 даного договору". Додаток № 1 до кредитного договору № 28/л від 10 лютого 2006 року вважати таким, що втратив чинність. (а.с. 104 т. 1).

09 лютого 2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 28/л від 09.02.2006 року, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно нежиле приміщення № 221 (в літ. А), яке знаходиться у АДРЕСА_2 (а.с. 201 т. 1).

26.02.2013 позивач звернувся до ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" з заявою надати йому довідку про погашення кредиту за кредитним договором № 28/л від 10.02.2006 (а.с. 14 т. 1).

15.03.2013 АТ "Сведбанк" на звернення ОСОБА_1 повідомило, що станом на 27.11.2012 за зазначеним кредитним договором на балансі Банку обліковувалася сума простроченої заборгованості, а також повідомлено, що Банк скористався своїм правом, передбаченим умовами кредитного договору та ст. ст. 512,1077 ЦК України і відступив право вимоги за цим же кредитним договором новому кредитору - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", з 28.11.2012 права та обов`язки по кредитному договору перейшли до нового кредитора. (а.с. 15 т. 1)

За даними Статуту ПАТ "Омега Банк", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів АТ "Сведбанк" протокол № 54 від 29 квітня 2013 року, рішенням річних Загальнх зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року публічне акціонерне товариство " Сведбанк" змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство "Омега Банк", яке виступило правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ВАТ "Сведбанк" (а.с. 53-56 т. 1).

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступало правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ТОВ "Вектор Плюс" було укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого ПАТ "Сведбанк" відступив ТОВ "ФК "Вектор Плюс" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. При цьому сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах, та права вимоги по договорам забезпечення, укладених з боржниками відступаються банком фактору за цим договором на основі "як є" без надання будь-яких пов`язаних забезпечень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора проценти, комісію, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорі по сплаті обов`язкових платежів, строк плати яких не настав на дату підписання цього договору (а.с. 51-96 т. 3).

Відповідно до витягу з реєстру, заборгованостей боржників до договору факторингу № 15 від 28.11.2012 укладеного між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", останнє отримало право вимоги в тому числі і за кредитним договором № 28/л, від 10.02.2006, позичальник ОСОБА_1 (а.с. 98 т. 3).

28 листопада 2021 року, платіжними дорученнями № 1,2 ТОВ "ФК "Вектор Плюс" здійснило оплату АТ "Сведбанк" по договору факторингу № 15 від 28.11.2012 без ПДВ - 83 512 034 грн 37 коп. та 85 385 308 грн 19 коп. (а.с. 99,100 т. 3).

Згідно з актом № 37 прийому-передачі документації за договором факторингу № 15 від 28.11.2012, складеного 15 липня 2013 року підтверджено передачу ПАТ "Омега Банк" до ТОВ "ФК "Вектор Плюс" документацію в тому числі і щодо кредитного договору № 28/л від 10.02.2006 (а.с. 101-102 т. 3).

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", яке виступало правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступало правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" було укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого сторони домовились, що разом із відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку № 1 до цього договору (а.с. 47-48 т. 3).

За даними витягу додатку № 1 до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 його предметом був у тому числі іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі 09.02.2006 за № 1497 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. (а.с. 49 т. 3).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з відсутності підстав вважати, що позивач, як позичальник за кредитним договором № 28/л від 01.02.2006 виконав основне зобов`язання за вказаним договором, що могло б бути підставою для його припинення, а також задоволення похідних вимог про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та зняття заборони відчуження предмета іпотеки - нежитлового приміщення № 221 (в літ. А), за адресою:, АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що перебувало в іпотеці відповідно до іпотечного договору від 09.02.2006 з метою проведення у подальшому державної реєстрації припинення обтяження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він належним чином виконав основне зобов`язання за кредитним договором № 28/Л від 10.02.2006, укладеним між ним та АКБ "ТАС-Комерцбанк", у зв`язку з чим є підстави для визнання припиненим вказаного кредитного та іпотечного договору, а також виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та зняти заборону відчуження предмета іпотеки - нежитлове приміщення № 221 (в літ. А), за адресою:, АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що перебувало в іпотеці відповідно до іпотечного договору від 09.02.2006 з метою проведення у подальшому державної реєстрації припинення обтяження.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Правилами статей 81,82 ЦПК України встановлено, що: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Встановлено, що на виконання умов кредитного договору № 28/л від 10.02.2006 ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_2 щомісяця через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно графіку погашення заборгованості, що є додатком до кредитного договору, щомісячний платіж до 10 числа мав складати суму в розмірі 1 892 дол.США.

Як убачається з долученої до справи заяви на переказ готівки від 23 квітня 2007 року ОСОБА_1 вніс на рахунок АТ "Сведбанк" на погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору № 28/л від 10.02.2006 - 200 000 дол.США (а.с. 13 т.1).

З виписок по особовому рахунку наданих ТОВ "ФК "Вектор Плюс" до відзиву на позовну заяву убачається, що позивачем було внесено на рахунок банку в рахунок погашення заборгованості по кредиту, в розмірі 200 000 дол.США (а.с.106-113 т.1), Проте 28.08.2007, як відображено у особовому рахунку, ОСОБА_1 повторно одержав кредит у межах зазначеного кредитного ліміту протягом дії договору в розмірі 200 000 дол.США строком до 10.02.2011 й згідно заяви на видачу готівки № 147_1 від 28 серпня 2007 року отримав указану суму позики (а.с. 104 т.1).

Між тим, відповідно до висновку експертів за результатами проведеної по справі Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судово-почеркознавчої експертизи № 5657/5658/15-32 від 10.06.2006у графі "Підпис отримувача" в оригіналі заяви на видачу готівки № 147_1 від 28 серпня 2007 року на суму 200 000 дол. США виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 (а.с. 3-6 т.2).

Аналогічного змісту висновок викладено експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи № 14/18-32/15/18-33/447/18-32 від 25.05.2018 ( а.с.171-182 т.2).

Отже, матеріалами справи не доведено отримання ОСОБА_1 грошових коштів згідно заяви про видачу готівки № 147_1 від 28 серпня 2007 року.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про відсутність правових підстав до визнання зобов`язання припиненим з урахуванням кредитних коштів, отриманих позивачем у відповідності до умов договору № 28/л від 10.02.2006.

Так, як встановлено районним судом, згідно даних долученого до справи особового рахунку у період з 03.02.2006 по15.03.2007 ОСОБА_1 отримано у кредит грошові кошти, у сумі 271 559 дол.США й упродовж з 03.03.2006 по 23.04.2007на рахунок банку позивачем було здійснено платежі на указану суму.

Відповідно до справи, ОСОБА_1 долучено до апеляційної скарги квитанції, які містять інформацію про сплату ним відсотків згідно договору № 28л від 10.02.2006 за користування кредитом за період з липня 2006 по 06.04.2007.

Проте, колегією суддів враховується й зміст додаткової угоди від 12.09.2006 до кредитного договору № 28-л від 10.02.2006, відповідно до якого сторони дійшли згоди про те, що у відповідності до п.3.1 договору позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_2 щомісяця через касу банку згідно з додатком №2, що є невід`ємною частиною даного договору крім випадків, передбачених п.3.8 3.9 та 5.1 4 даного договору (а.с.83 т.2).

Як убачається зі змісту додатку № 2 до договору № 28-л від 10.06.2006 з урахуванням внесених змін, ОСОБА_1 зобов`язався виконувати кредитне зобов`язання, починаючи з 10.02.2008 по 10.01.2011 з щомісячним внесенням 5405 дол. США й остаточно 10.02.2011 внести останній платіж, у сумі 5420 дол.США (а.с.83,84 т.2). Умовами укладеного між сторонами іпотечного договору визначено, що основним зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором № 28л від 10.02.2006 є повернення кредиту, у строк до 09.02.2011 та сплата процентів за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених кредитним договором, а також штрафу й пені (а.с.12 т.1).

Отже, відповідно до кредитного договору з додатком до нього, основне зобов`язання ОСОБА_1 за договором складалося з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом.

Додатком №2 до кредитного договору, який не визнано нечинним, передбачено внесення щомісячних платежів за договором з 10.02.2008 по 10.02.2011.

Згідно п.3.3 договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця в період з 01 по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту.

Положеннями п.7.1.2, 7.1.3 кредитного договору передбачено, що позичальник має право достроково погашати заборгованість за кредитом і вносити проценти за користування кредитом, а також достроково виконати свої зобов`язання за цим договором, шляхом повного погашення заборгованості за кредитом і сплати процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій (а.с.8 т.1).

Відповідно до справи, ОСОБА_1 внесено останній платіж на виконання зобов`язання по тілу кредиту 23.04.2007, а згідно долучених до апеляційної скарги квитанції відсотки за користування кредитом сплачено 06.04.2007, в той час як умовами договору передбачено внесення платежів по сплаті відсотків щомісячно у період з 01 по 10 число включно за попередній місяць.

Окрім цього, вирішуючи спір, колегія суддів враховує й долучені до справи докази, зі змісту яких убачається визнання позивачем станом на 23.06.2009 заборгованості за кредитним договором, зобов`язання за яким просить визнати припиненим.

Так, звертаючись 23.06.2009 до ВАТ «Сведбанк» з заявою, ОСОБА_1 просив надати відстрочку по сплаті тіла кредиту строком на 6 міс. в тому числі й за кредитним договором № 28/л від 03.03.2006, а також розглянути питання зниження відсоткової ставки по вказаним кредитним договором (а.с.2 т.3).

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором, що виключає й висновки про визнання іпотеки припиненою.

Твердження апеляційної скарги про те, що відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не відбулося у зв`язку з відсутністю у справі належних та допустимих доказів, спростовуються змістом долучених до справи належним чином засвідчених копій відповідних договорів, які є чинними, їх дійсність ніким не оспорено.

Отже, діє презумпція правомірності правочину, передбачена положеннями ст.204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Та обставина, що відповідач в установленому законом порядку до ОСОБА_1 з відповідними позовними вимогами не звертався, по даній справі правового значення не має, остільки суд розглядає справу в межах заявлених у ній позивачем вимог.

З огляду на викладені обставини та матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про відсутність у справі доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 28-л від 10.02.2006 у повному обсязі, що відповідно, не дає підстав для висновків про припинення іпотечного договору та виключення із державного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна.

Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на предмет даного спору, а також встановлені обставини справи, жодним чином не впливають на спірні правовідносини, оскільки не доводять та не спростовують встановлених судом обставин.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: