КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2468/2022
справа №369/2311/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,

суддів Невідомої Т.О., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Фінагеєвої І.О. ,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗ" до ОСОБА_1 , треті особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визнання незаконним рішення, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,-

встановив:

У лютому 2019 року ТОВ "УКРГАЗ" звернулось до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, та просило ухвалити рішення, яким:

- визнати незаконним рішення державного реєстратора Камлик С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №20103189 від 18 березня 2015 року;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №35115587, видане 18 березня 2015 року державним реєстратором Камлик С.О.

Вимоги обґрунтовує тим, що товариство є забудовником житлово-офісного комплексу з об`єктами соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури "Чайка" по АДРЕСА_1 , зокрема підземної автостоянки площею 11545,8 кв.м , яка введена в експлуатацію.

Зазначене нерухоме майно перебуває на балансі та обслуговується цим товариством.

Товариством вирішено зареєструвати право власності на новостворене майно - приміщення автосервісу (СТО). Під час підготовки необхідних документів за наслідками проведеної інвентаризації 31 жовтня 2018 року виявлено, що приміщення площею 147,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 .

Зазначає, що рішень про відчуження майна товариством не приймалось, натомість сторони мали взаємні права та обов`язки згідно із договором №М/Н участі у будівництві від 05 жовтня 2009 року щодо об`єкту, яким є нежитлове приміщення в підземній автостоянці площею 120,6 кв.м (фактично 116,2 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, у власність відповідача перейшов інший об`єкт.

Позивач вказує, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняте всупереч статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", без врахування пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2013 року №868 у редакції, що діяла на час спірних правовідносин.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року позовні вимоги задоволено, вирішено:

Визнати незаконним рішення державного реєстратора Камлик Світлани Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №20103189 від 18 березня 2015 року.

Скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 35115587, видане 18 березня 2015 року державним реєстратором Камлик Світланою Олександрівною.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» судовий збір у сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Посилається на відсутність у справі доказів про перебування на балансі товариства спірного нерухомого майна.

Зазначає, що суд керувався положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06 лютого 2015 року, якої не існує, тоді як мав керуватися редакцією закону станом на 18 березня 2015 року, тобто в редакції від 07 лютого 2015 року.

Посилається на неналежну оцінку доказів. Так, вказуючи на відсутність у реєстраційній справі певних документів, поза увагою суду залишилось те, що реєстраційна справа була надана не у повному обсязі. При цьому, судом не враховано того, що інвестор не подає реєстратору документів, які раніше були подані замовником будівництва. Зазначає, що позивач до позову долучив необхідні документи, які суд уважав відсутніми.

Вказує, що судом не досліджувались матеріали реєстраційної справи, а витребувано лише копії документів, на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію.

Судом не досліджувались матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна №24, а саме: приміщення площею 147,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , тому суд не вправі був посилатись на такі матеріали. Посилання на матеріали реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером №33364100, яка фактично міститься у справі, призвело до помилкових висновків.

Висновки суду з посиланням на неспівпадіння адрес у зареєстрованому об`єкті порівняно з поданими документах не відповідають зібраним доказам.

Зазначає, що статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено можливості відмови у державній реєстрації з підстав неподання документів у повному обсязі, а тому посилання суду на таку норму є неправильним.

Посилання суду на неможливість врахування акта прийому-передачі від 23 листопада 2011 року через те, що підписантом від імені товариства вказано директора Зотова Ю.М., тоді як директором була інша особа, уважає передчасними, оскільки акт містить печатку товариства та підпис невстановленої особи.

Вказує, що суд безпідставно не враховує додаток №1 до договору М/Н від 05 жовтня 2009 року, який містить специфікацію об`єкта площею 147,6 кв.м.

Посилається на те, що суд взяв до уваги видаткову накладну №РН-001186 від 01 лютого 2011 року, яка не може уважатися належним доказом, оскільки не містить необхідних реквізитів (підписів сторін).

Посилання суду на довіреність від 13 березня 2011 року уважає безпідставним, оскільки така стосувалася реєстрації права власності на приміщення площею 116,2 кв.м. У 2015 році здійснювалась реєстрації на приміщення площею 147,6 кв.м, а особа, яка вирішувала це питання, була визначена товариством, що ґрунтувалось на умовах договору між сторонами, тому недобросовісність мала місце саме зі сторони товариства.

Щодо доводів товариства про те, що про обставини порушення свого права воно дізналось після інвентаризації у 2018 році, зазначає, що згідно із положенням законодавства, товариство щорічно зобов`язано проводити інвентаризацію своїх активів. Окрім того, питанням реєстрації права власності займалась визначена від товариства особа, отже про порушення свого права товариство мало знати ще у 2015 році. Окрім того, вказує про загальнодоступність даних державного реєстру прав, що має значення для обставин обізнаності товариства про порушення своїх прав.

ТОВ "УКРГАЗ" подано відзив на апеляційну скаргу.

Посилається на те, що товариством доведено про перебування на його балансі спірного майна, натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності його набуття у власність.

Зазначає, що акт прийому-передачі за договором участі у будівництві об`єкту підписано, нібито, директором Кобрильовим Ю.О., проте директором станом на цю дату був ОСОБА_3 і зазначений акт не товариством не складався.

Вказує, що специфікація в редакції, наданій державним реєстратором на виконання ухвали суду, товариством не оформлювалась, а підпис від імені директора ОСОБА_4 їй не належить.

Вартість облігацій, які придбала відповідач, давала їй право на придбання площі розміром 120,6 кв.м (фактично 116,2 кв.м).

Вказує, що товариством не пропущено строків позовної давності, оскільки про порушення права стало відомо за наслідками інвентаризації у жовтні 2018 року. Окрім того, на вимоги про захист права власності не поширюється позовна давність, оскільки правопорушення є триваючим.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Клечановський І.С. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представники позивача ТОВ "УКРГАЗ" - Литвиненко А.В., Неведомський В.О. - в судовому засіданні 27 січня 2022 року проти доводів апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві. В подальшому в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Представники 3-х осіб Києво-Святошинська районної державної адміністрації Київської області, Бучанської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником Бучанської районної державної адміністрації Київської області подана заява про розгляд справи за відсутності 3-ї особи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи убачається, що 05 жовтня 2009 року між ТОВ "УКРГАЗ" (забудовник), в особі директора Кондрашевської О.Г., та ОСОБА_1 (замовник) укладено Договір №М/Н участі у будівництві, згідно із умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалась придбати облігації, які надають їй право набути у власність нерухоме майно (том 1 а.с.31).

Відповідно до пункту 4.2.5 цього договору замовник зобов`язаний оформити та видати на ім`я представника забудовника нотаріально посвідчену довіреність (а в разі необхідності кілька довіреностей) на оформлення права власності замовника на об`єкт будівництва та на його державну реєстрацію в БТІ за рахунок замовника.

Між ТОВ "Укргаз" та ОСОБА_1 підписано додаток №1 до Договору №М/Н від 05 жовтня 2009 року бронювання об`єкту будівництва та участі у будівництві об`єкту, а саме специфікацію (паспорт об`єкту): нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 . Конкретних даних об`єкту ця специфікація не містить ( том 1 а.с.37).

26 жовтня 2009 року між ТОВ "КОНСЕНТ КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", в особі повіреного ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009, згідно із яким ОСОБА_1 зобов`язалась придбати цінні папери, емітентом яких є ТОВ "УКРГАЗ", загальною договірною вартістю 19929,96 грн. (том 1 а.с.25).

Виконання зобов`язань за цим договором підтверджено даними акту 24 листопада 2009 року виконання зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009 від 26 жовтня 2009 року ( том 1 а.с.29).

Згідно даних видаткової накладної №РН-001186 від 01 лютого 2011 року (без підпису постачальника та отримувача) ТОВ "УКРГАЗ" передав ОСОБА_1 згідно договору №М/Н від 05 жовтня 2009 року приміщення №61, 62, 63 вартістю 291650 грн, 20900 грн та 55416,67 грн відповідно ( том 1 а.с.38 ).

Відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (РНОКПП НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ) від 28 січня 2019 року №154061663 ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер НОМЕР_2 , виданого 18 березня 2015 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20103189 від 18 березня 2015 року належить нежитлове приміщення - автосервісний пункт площею - 147,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 ( том 1 а.с.15 ).

Відповідно до наданих управлінням з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області документів, підставою для прийняття рішення державного реєстратора Камлик С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №20103189 від 18 березня 2015 року стали наступні документи (т.1 а.с.97-124):

1) копія Договору №М/Н участі у будівництві об`єкту від 05 жовтня 2009 року;

2) копія додатку №1 до договору №М/Н від 05 жовтня 2009 року бронювання об`єкту будівництва та участі у будівництві об`єкту;

3) Договір №М/Н бронювання об`єкту від 05 жовтня 2009 року;

4) копія договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009 від 26 жовтня 2009 року;

5) копія технічного паспорту нежитлового приміщення АДРЕСА_2 ;

6) копія акту прийому-передачі від 23 серпня 2011 року за Договором участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року;

7) копія Витягу від 05 грудня 2014 року №324/12 зі списку інвесторів, які брали участь в інвестуванні об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення №2 (автосервісний пункт);

8) копія акту виконання зобов`язань від 24 листопада 2009 року до Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009 від 26 жовтня 2009 року.

Відповідно до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 березня 2015 року №35115735 заявником державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на приміщення площею 147,6 кв.м є уповноважена особа ОСОБА_5 ( том 1 а.с.139).

25 лютого 2011 року виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 стосовно визнання права власності та видачі свідоцтва про право власності на мийку у автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту та критою автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 , договору участі у будівництві об`єкту від 05 жовтня 2009 року, акта прийому-передачі від 01 лютого 2011 року до зазначеного договору участі у будівництві, технічний паспорт на паркінг №2610 від 10 грудня 2010 року, прийнято рішення №125 про визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на мийку (загальною площею - 116,2 кв.м) у підземній автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту та критою автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 ; оформлення свідоцтва про право приватної власності; здійснення реєстрації права приватної власності ( том 1 а.с.166 ).

На підставі цього рішення 08 квітня 2011 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно реєстраційний номер 33364100 та проведено його державну реєстрацію (том 1 а.с.189, 190).

Відповідно до даних планів технічних паспортів на приміщення 116,2 та 147,6 кв.м, убачається, що такі є окремими суміжними приміщеннями ( том 1 а.с.117, 227а ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення частини 3 пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, в матеріалах реєстраційної справи відсутні: документи на підтвердження речового права на земельну ділянку, документа на засвідчення факту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, документа, що підтверджує присвоєння адреси об`єкта нерухомого майна, оскільки в поданому реєстратору Договорі бронювання об`єкту будівництва від 05 жовтня 2009 року значиться адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , тоді як право власності зареєстровано і видано свідоцтво на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд вказав, що акт прийому-передачі від 23 серпня 2011 року за Договором участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, підписаний ОСОБА_6 , який на дату підписання акта не був директором товариства. Натомість відповідно до акта прийому-передачі за Договором участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, такий підписано 01 лютого 2011 року уповноваженим директором ТОВ «УКРГАЗ» Зотовим Ю.М. і цим документом зафіксовано загальну площу об`єкту 116,2 кв.м. Передання об`єкту також підтверджено видатковою накладною №РН-001186 від 01 лютого 2011 року.

Суд також вказав, що у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009 від 26 жовтня 2009 року, відповідач придбала облігації загальною договірною вартістю 19 929,26 грн. та загальною кількістю 12006 штук, якими сплачено 120,06 кв. метрів об`єкту будівництва. При цьому, одна облігація серії G надає право на отримання 0,01 кв.м корисної площі об`єкта нерухомості (12006Х0,01).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач реалізувала свої права, які у неї виникли на підставі укладених договорів і в неї виникло право власності на об`єкт нерухомого майна площею 116,2 кв.м.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом . Право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( тут і далі в редакції на час спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд помилково керувався положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06 лютого 2015 року, якої не існує, тоді як мав керуватися редакцією закону станом на 18 березня 2015 року, тобто Законом в редакції від 07.02.2015 року, відхиляються колегією суддів, оскільки станом на час вчинення реєстраційної дії (18 березня 2015 року) діяла редакція Закону від 06 лютого 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими законта/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно статті 19 цього Закону Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не досліджувались матеріали реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер №4, нежитлове приміщення, автосервісний пункт площею 147,6 кв.м, а досліджувались матеріали на інший об`єкт: реєстраційний номер №33364100, нежитлове приміщення, мийка площею 116,2 кв. м, відхиляються колегією суддів, оскільки державним реєстратором надано і судом досліджено копії всіх документів, на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20103189. Номер рішення №20103189 стосується об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером №4, загальною площею 147,6 кв.м.

Матеріали справи також містять матеріали Реєстраційної справи КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" №17/804 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - мийку в підземній автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту і критої автостоянки, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею мийки 116,2 кв.м, реєстраційний номер №33364100.

Отже судом першої інстанції досліджено матеріали, які сталі підставою для державної реєстрації двох окремих об`єктів: нежитлового приміщення, площею 147,6 кв.м та нежитлового приміщення, площею 116,2 кв.м., а відповідні доводи апеляційної скарги є помилковими.

Перелік документів для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, визначено пунктом 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2013 року №868 у редакції, що діяла на час спірних правовідносин.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що подані державному реєстратору документи не відповідали переліку, визначеному пунктом 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2013 року №868 у редакції, що діяла на час спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд помилково послався на статтю 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відхиляються колегією суддів, оскільки цією нормою передбачено право державного реєстратора відмовити у державній реєстрації прав, зокрема, в тому випадку, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а також у випадку, якщо після завершення п`ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Неподання документів для державної реєстрації прав та їх обтяжень в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, є підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмового повідомлення про це заявника. У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень ( стаття 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Тобто статтями 22, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено порядок дій державного реєстратора у разі подання документів не в повному обсязі або невідповідності документів вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що документи, які не були подані державному реєстратору , фактично існували і знаходились в розпорядженні позивача (ТОВ "Укргаз") не дають підстав уважати про правомірність дій державного реєстратора, який вчинив державну реєстрацію без подання цих документів заявником.

Окрім того, державний реєстратор не звернув уваги, що надана копія додатку №1 до договору №М/Н від 05 жовтня 2009 року бронювання об`єкту будівництва та участі у будівництві об`єкту є специфікацією та в ній конкретно визначено об`єкт: нежитлове приміщення 2 загальною площею 147,6 кв.м по АДРЕСА_1 . Натомість Договір №М/Н бронювання об`єкту від 05 жовтня 2009 року стосується об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, Акт прийому-передачі від 23 серпня 2011 року за Договором участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, укладений між ТОВ "Укргаз", в особі директора Кобрильова Ю.О., та ОСОБА_1 , стосується автосервісного пункту в підземній автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту і критої автостоянки, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 . Загальна площа автосервісного пункту складає 147,6 кв.м. В свою чергу, відповідно до наданих позивачем копії наказу №55-к від 29 серпня 2011 року та відомостей з ЄДРЮОФОПГФ ОСОБА_6 приступив до виконання обов`язків директора з 29 серпня 2011 року.

Поряд з цим, позивачем надано акт прийому-передачі від 01 лютого 2011 року за Договором участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, який від імені товариства підписано директором ОСОБА_3 і стосується мийки в підземній автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту і критої автостоянки, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 . Загальна площа мийки 116,2 кв.м .

Даними матеріалів Реєстраційної справи КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" №17/804 підтверджено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - мийку в підземній автостоянці з приміщеннями автосервісного пункту і критої автостоянки, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 . Загальна площа мийки 116,2 кв.м . Підставою для державної реєстрації цього об`єкту є, зокрема, Договір участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, укладений між ТОВ "УКРГАЗ" (забудовник), в особі директора Кондрашевської О.Г., та ОСОБА_1 (замовник).

Таким чином, є правильним висновок про те, що згідно Договору участі у будівництві об`єкту №М/Н від 05 жовтня 2009 року, укладеного між ТОВ "УКРГАЗ" (забудовник), в особі директора Кондрашевської О.Г., та ОСОБА_1 (замовник), а також Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-246/2009 від 26 жовтня 2009 року, відповідачці передано та проведено державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна, площею 116,2 кв.м., про що видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 8 квітня 2011 року.

Договору купівлі-продажу цінних паперів на придбання облігацій на підтвердження оплати 147,6 кв.м площі об`єкту відповідачкою не надано.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту перебування об`єкту площею 147,6 кв.м на балансі позивача відхиляються колегією суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи. Зокрема, даними Сертифіката відповідності №00001268 від 4 листопада 2010 року підтверджено, що ТОВ "УКРГАЗ" є особою - замовником об`єкта будівництва, згідно даних довідки від 29 січня 2019 року та Протоколу про підсумки інвентаризації від 31 жовтня 2019 року цей об`єкт перебуває на балансі ТОВ "УКРГАЗ".

Доводи апеляційної скарги в частині застосування позовної давності колегія суддів відхиляє, оскільки є правильним та мотивованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач про порушене право дізнався 31 жовтня 2018 року, відтак звернувся до суду в межах визначених законом строків, натомість доводи скаржника грунтуються на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування судового рішення, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова