СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/93/22
Провадження №2/547/126/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового І.І.Совєтової,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката С.Г.Грущенка,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Семенівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

представник відповідача Семенівської селищної ради М.В.Зайченко,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Семенівської селищної ради про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки кадастровий номер :00:002:0244 і :00:002:0243, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серія ПЛ № 114213 від 10.11.2005 і серія ПЛ № 114212 від 10.11.2005, відповідно. В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_6 склала 29.02.2012 заповіт на ім`я позивача. Заповіт посвідчено секретарем Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Заповіт було зареєстровано у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Товстівської сільської ради за 2012 рік, проте із невідомих позивачеві причин відомості про заповіт не було внесено до Спадкового реєстру. Через це приватний нотаріус Н.В.Трембач постановою від 26.01.2022 відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач наголошує, що заповіт на його ім`я є дійсним, і що позивач у встановлений строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом.

04.03.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано низку доказів та відомостей, вказано на необхідність вчинення позивачем та відповідачем окремих дій.

16.05.2022 позивач надав витребувані судом докази.

16.05.2022 відповідач надав до суду відзив, яким проти позову заперечує. Зазначає, що селищна рада є неналежним відповідачем оскільки прав позивача не порушувала. Належним відповідачем є інші можливі спадкоємці ОСОБА_6 . В переданих Товстівською сільською радою документах та архіві відсутній примірник заповіту ОСОБА_6 від 29.02.2012 на ім`я позивача ОСОБА_1 . Належний і допустимий доказ існування згаданого заповіту відсутній.

18.05.2022 у судовому засіданні позивач надав, а суд долучив до матеріалів справи оригінал заповіту ОСОБА_6 від 29.02.2012. Представник відповідача надав до суду копію заповіту ОСОБА_6 від 03.10.2003 на ім`я третьої особи ОСОБА_2 , а також витяг про його реєстрацію у Спадковому реєстрі. Суд ухвалив доплатити позивачеві упродовж 10-ти робочих днів 3158,87 грн недоплаченого судового збору.

26.05.2022 суд отримав відповідь на відзив, яким вказано, що первинний спадкоємець ОСОБА_6 ОСОБА_2 не прийняла спадщину за заповітом від 03.10.2003. Кожен новий заповіт скасовує попередній заповіт у відповідній частині. Наголошено на існуванні оригіналу заповіту від 29.02.2012 та вказівку на нього у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Товстівської сільської ради за 2012 рік. Надано доказ сплати судового збору у сумі 3158,87 грн.

31.05.2022 до участі у справі з ініціативи суду залучено ОСОБА_2 як третю особу.

28.06.2022 у підготовчому судовому засіданні третя особа пояснила, що знає про обидва заповіти ОСОБА_6 . Остання змінила свій перший заповіт оскільки не особливо потім спілкувалася із третьою особою. Третя особа вважала, що позивач має успадкувати обидві земельні ділянки. Надалі склала про це письмову заяву.

28.06.2022 закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду 14.07.2022.

У судовому засіданні 14.07.2022 позивач і його представник позов підтримали. Наголосили, що заповіт на ім`я позивача недійсним чи нікчемним не визнано. Спадкодавець і спадкоємець не відповідають за недоліки роботи секретаря сільської ради, який не вчинив дії щодо реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі. Оригінал заповіту долучено до справи. Позивач вказав, що доглядав за спадкодавцем і вона заповітом подякувала йому за це.

Третя особа підтримала позов, вважає, що позивач правомірно набув у власність спадщину тітки третьої особи.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про причини неявки представника суд не повідомляв. Зазначене відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача. Суд також враховує, що відповідач склав відзив на позов, а його представник брав активну участь у підготовчих судових засіданнях і надавав відповідні докази і пояснення щодо обставин справи.

Вивчивши письмові заяви учасників справи, матеріали справи і надані до суду докази, вислухавши вступні промови учасників справи і їх представників, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_6 була власником земельних ділянок кадастровий номер :00:002:0243 площею 6,83 га і кадастровий номер :00:002:0244 площею 6,83 га на території бувшої Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, які належали їй на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, відповідно серія ПЛ № 114212 від 10.11.2005 і серія ПЛ № 114213 від 10.11.2005 (а.с. 9, 10).

Заповітом від 03.10.2003 ОСОБА_6 заповіла усе своє майно своїй племінниці тертій особі (а.с. 51). Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі 12.04.2006 (а.с. 52).

Третя особа зави про прийняття спадщини не складала, спадщину не приймала, що також визнала у судовому засіданні.

Заповітом від 29.02.2012 ОСОБА_6 заповіла усе своє майно позивачеві. Заповіт посвічено секретарем Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області В.І.Біленко, зареєстровано у реєстрі за № 35 (а.с. 48).

Копія Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Товстівської сільської ради за 2012 рік, оригінал якого оглянуто судом у судовому засіданні, містить запис про посвідчення 29.02.2012 заповіту ОСОБА_6 за № 35 (а.с. 11, 12).

Позивач у встановлений строк прийняв спадщину за заповітом ОСОБА_6 , подавши до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Н.В.Трембач відповідну заяву. Проте нотаріус постановою від 26.01.2022 № 18/02-31 відмовила у видачі позивачеві свідоцтв про право на спадщину щодо двох вказаних земельних ділянок, оскільки заповіт ОСОБА_6 від 29.02.2012 не зареєстровано у Спадковому реєстрі (а.с. 16).

Відтак основним аргументом та обставиною, яку слід з`ясувати у справі, це відповідь на питання чи може особа отримати право на спадкування за заповітом, який посвідчено уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування, але який згодом не було зареєстровано у Спадковому реєстрі.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК).

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ЦК).

Відтак секретар Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області станом на 29.02.20112 мала право посвідчити заповіт ОСОБА_6 . Надалі заповіт мало бути зареєстровано у Спадковому реєстрі відповідно до "Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 491.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію. Пункт 10 Порядку визначає, що заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії.

У пункті 2.5 "Положення про Спадковий реєстр", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, передбачено, що заповіти, посвідчені нотаріусами, консульськими установами, посадовими і службовими особами, які зазначені в статтях 1251 і 1252 ЦК України, статті 37 і частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру підлягають обов`язковій державній реєстрації в зазначеному реєстрі.

Отже обов`язок вчинити дії щодо реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі закон покладає на посадову особу органу місцевого самоврядування, яка посвідчила відповідний заповіт. Натомість у цій справі відповідних дій секретарем сільської ради вчинено не було. Проте запис про відповідну нотаріальну дію внесено до відповідного реєстру нотаріальних дій Товстівської сільської ради за 2012 рік.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі № 755/8776/18 зробив висновок, що тлумачення норм цивільного законодавства свідчить, що несвоєчасне здійснення державної реєстрації посвідченого заповіту в Спадковому реєстрі не зумовлює його нікчемність та не є підставою для оспорюваності заповіту. Суд вказав, що несвоєчасне подання 20.11.2017 (вже після смерті заповідача) посадовою особою органу місцевого самоврядування реєстратору - Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяви про реєстрацію заповіту ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі є порушенням, допущеним секретарем сільської ради, яке не впливає на волевиявлення спадкодавця щодо розпорядження власним майном, а лише свідчить про недобросовісне виконанням секретарем сільської ради своїх обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій та не є підставою для оспорюваності заповіту.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК).

Верховний Суд у постанові від 08.05.2019 у справі № 343/2271/16-ц, зазначив, що аналіз положень вказаної статті свідчить про те, що відсутність інформації про державну реєстрацію заповіту у Спадковому реєстрі не є підставою для недійсності цього заповіту.

Відтак суд робить висновок про виникнення і наявність у позивача права на спадкування за заповітом спадкодавця ОСОБА_6 від 29.02.2012 усього її майна, а, відтак, робить висновок про виникнення у позивача права власності на дві згаданих земельних ділянки у порядку спадкування за заповітом.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Відтак відповідач визначений позивачем вірно у цій справі.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом порушено з незалежних від позивача, відповідача, спадкодавця і нотаріуса обставин, зокрема обумовлений недоліками діяльності посадових осіб Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області щодо не вчинення дій з метою реєстрації заповіту ОСОБА_6 у Спадковому реєстрі.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним у власність спадщини після спадкодавця ОСОБА_6 та визнає за позивачем право власності на 2 земельних ділянки у порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки кадастровий номер :00:002:0243 площею 6,83 га і кадастровий номер :00:002:0244 площею 6,83 га на території бувшої Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, відповідно серія ПЛ № 114212 від 10.11.2005 і серія ПЛ № 114213 від 10.11.2005.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Семенівська селищна рада (Полтавська область, Кременчуцький р-н, смт Семенівка, вул. Незалежності, 44а; ідентифікаційний код 22838295).

Третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складене і підписане суддею 14.07.2022.

Суддя В.Ф.Харченко