УХВАЛА

30 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/2034/21

провадження № 22-ц/4809/822/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 відмовлено; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року залишено без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

23 червня 2022 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга за підписом ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року, яка, як зазначено, подається особою, не залученою до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на апеляційне оскарження повністю або частково рішення суду першої інстанції передбачене ч.1 ст. 352 ЦПК України.

Однак, зазначення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 як особи, яка не брала участі у справі, є помилковим.

Так, за положеннями ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 30, ч. 1 ст. 31 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Враховуючи, зокрема, викладені вимоги, національне законодавство наділяє правом на стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дитина. Якщо вона не проживає з батьками, то звернутися до суду може інша особа, визначена законом.

Частиною ч.1 ст. 59 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 60, ч. 1 ст. 64 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник; представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже, справу про стягнення аліментів на утримання дитини від імені малолітньої ОСОБА_1 вела її мати та законний представник - ОСОБА_2 , а тому хибно стверджувати про те, що малолітня ОСОБА_1 є особою, яка не залучена до участі у даній справі.

ОСОБА_2 має право на оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року як учасник даної справи та законний представник ОСОБА_1 .

ОскількиОСОБА_2 є стороною даної справи та приймала безпосередню участь у її розгляді судами першої та апеляційної інстанцій, апеляційним судом відхиляються посилання скаржниці на ст. 370 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року, повний текст судового рішення виготовлено 19 липня 2021 року.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у даній справі мала бути подана до 18 серпня 2021 рокувключно, фактично ж подана до апеляційного суду 23 червня 2022 року, тобто з порушенням встановленого законом процесуального строку.

У апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року відповідно до п.1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

За положеннями наведеної скаржницею процесуальної норми, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Апеляційний суд звертає увагу, що норма п.1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України являє собою виключення зі встановленого законом обов`язку суду відмовити у відкритті апеляційного провадження та сама по собі не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. Натомість, означає, що за умови настання обставин, які ця норма передбачає, апеляційний суд має дослідити та оцінити відповідно до вимог процесуального закону наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження на предмет їх поважності.

До того ж, зі змісту вказаної процесуальної норми вбачається, що вона підлягає застосуванню, виключно у випадку, коли апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Однак, як вбачається зі змісту резолютивної частини Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року, повний текст судового рішення виготовлено 19 липня 2021 року, тобто апеляційна скарга подана до спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення суду.

Крім того, як було зазначено вище, фактично апеляційна скарга подана до суду особою, яка є учасником даної справи, а саме - позивачем як законним представником малолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Оскільки скаржницею наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які не можуть бути визнані поважними в силу наведеного вище, а подана апеляційна скарга не містить інших причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, враховуючи встановлені обставини, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року, - залишити без руху.

Запропонувати скаржниці у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У разі невиконання вимог у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржниці буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити скаржниці, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич