Справа № 214/2815/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/2815/21 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Представники: від позивача - Кіріченко В.М., Савіхіна А.М.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою 13 квітня 2021 року, у подальшому зменшивши пред`явлені вимоги (а.с.65), просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 березня 2008 року станом на 17 квітня 2022 року в загальному розмірі 2007 грн. 60 коп., яка включає лише заборгованість за простроченим тілом кредиту; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2270 грн. 00 коп.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 21 березня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, кінцево збільшеного до 21 500 грн., на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та ним кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього станом на 17 квітня 2022 року виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 2007 грн. 60 коп. та включає лише заборгованість за простроченим тілом кредиту. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвалою суду від 06 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.53).

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року прийнято до розгляду заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зменшення розміру позовних вимог (а.с.85).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку.

21 березня 2008 року ОСОБА_1 підписала заяву №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.17).

За умовами кредитного договору банк надав позичальникові кредит шляхом зарахування на емітовану банком кредитну картку у національній валюті України - гривня, із встановленням кредитного ліміту за типом «фінансовий» в початково визначеному розмірі 5000 грн. За користування кредитом позичальник зобов`язувалась сплачувати проценти за базовою ставкою 22,8% річних (з розрахунку 360 днів/рік), комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми боргу. Строк дії кредитного ліміту визначено за строком дії кредитної картки.

Сторонами також погоджено порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості може здійснюватись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебетової картки № НОМЕР_1 (а.с.17).

Крім того ОСОБА_1 під підпис була ознайомлена з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.18).

Цього ж дня ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до 01/12, та пін-код до неї, що підтверджується її підписом в заяві. У подальшому банк неодноразово перевипускав кредитні картки в межах укладеного з ОСОБА_1 договору, а саме: 10 липня 2008 року № НОМЕР_3 зі строком дії до 01/12, 31 січня 2012 року № НОМЕР_4 зі строком дії до 10/15, 09 лютого 2015 року № НОМЕР_5 зі строком дії до 06/18, 25 червня 2018 року № НОМЕР_6 зі строком дії до 05/22, та востаннє 22 квітня 2019 року № НОМЕР_7 зі строком дії до 12/22. Таким чином, станом на момент звернення банку до суду з даним позовом кредитний договір є діючим (а.с.16).

Як слідує з довідки про зміну умов кредитування (а.с.15), встановлений на кредитній картці ОСОБА_1 кредитний ліміт АТ КБ «ПРИВАТБАНК» неодноразово змінювався, зокрема: встановлено на рівні 5000 грн., зменшено до 4500 грн. 12 лютого 2009 року, зменшено до 3860 грн. 17 червня 2009 року, збільшено до 5900 грн. 21 липня 2010 року, збільшено до 6900 грн. 08 грудня 2010 року, збільшено до 8900 грн. 14 лютого 2011 року, збільшено до 10 900 грн. 09 квітня 2011 року, збільшено до 16 000 грн. 19 квітня 2017 року, збільшено до 21 000 грн. 20 жовтня 2017 року, збільшено до 21 500 грн. 22 квітня 2019 року, зменшено до 20 804 грн. 45 коп. 21 травня 2020 року, зменшено до 20 797 грн. 09 коп. 23 червня 2020 року, зменшено до 20 646 грн. 41 коп. 17 липня 2020 року, зменшено до 19 092 грн. 09 коп. 25 серпня 2020 року, зменшено до 18 678 грн. 51 коп. 23 вересня 2020 року, зменшено до 18 390 грн. 72 коп. 19 жовтня 2020 року, та встановлено на рівні 0 грн. 05 листопада 2020 року.

З 21 травня 2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи, а також тип банку на «Приватне» з «Публічне». Відповідні зміни зафіксовано у статуті товариства.

Згідно з наданими банком розрахунками (а.с.65-76), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 21 березня 2008 року станом на 17 квітня 2022 року становить в загальному розмірі 2007 грн. 60 коп. та включає лише заборгованість за простроченим тілом кредиту. При цьому, позичальником погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму 19 989 грн. 33 коп., за поточним тілом кредиту - 8340 грн. 00 коп., за простроченими процентами - 7548 грн. 41 коп., за поточними процентами - 230 грн. 00 коп. (а.с.76-зворот).

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо: 1) такі Умови не містять підпису позичальника; 2) не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву позичальника.

Так, надані позивачем Умови та правила не містять підтверджень, що саме їх в наданій суду редакції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

До того ж необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Правил тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, на переконання суду, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Однак, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості яку суд вважає доведеною.

Так, з виписки по рахунку позичальника (а.с.38-47) та розрахунку заборгованості слідує, що ОСОБА_1 початково отриманий кредит в ліміті до 5000 грн. почала використовувати з 30 березня 2008 року шляхом зняття готівки з картки. При цьому відповідач періодично погашала заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на кредитну картку. Відповідач кредитні кошти використовувала стабільно у споживчих цілях: на придбання товарів, оплату послуг, зняття готівки, оплату житлово-комунальних послуг тощо. Востаннє на погашення кредитної заборгованості позичальник внесла 1050 грн. 24 січня 2020 року шляхом поповнення картки через термінал самообслуговування, після чого погашення заборгованості припинила.

При цьому, зазначені у виписці з рахунку позичальника операції з самостійного списання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів з метою погашення заборгованості за кредитним договором суд оцінює критично, оскільки таке погашення кредиту не є активною дією відповідача, що свідчила б про визнання ним свого боргу, і не може бути підставою для врахування як дійсного погашення заборгованості, оскільки вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема автоматичне списання коштів з інших рахунків, у тому числі боржника без волевиявлення останнього або без його схвалення.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості, суд виходить з доведеності розміру заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 007 грн. 60 коп. Приходячи до такого висновку суд зауважує, що отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд погоджується із тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, нарахованих, але не сплачених позичальником. Відтак, заявлені зменшені позивачем вимоги є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2270 грн. 00 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Зменшені позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 березня 2008 року станом на 17 квітня 2022 року в загальному розмірі 2007 грн. 60 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту), а також 2270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1-д, м. Київ.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду складено та підписано без проголошення 22 грудня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко