Провадження № 2/369/216/22
30.05.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 2019 року об 11.30 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Infiniti G37, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лінійній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, при виїзді на нерівнозначне перехрестя з вул. Сагайдачного, не надала перевагу в русі автомобілю марки Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась головною дорогою. При зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 було порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відтак, вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Щодо даної дорожньо-транспортної пригоди складено протокол серії ДПР18 № 058565 від 19.05.2019 року про адміністративне правопорушення.
Окрім нього, відповідні відомості випливають також зі складеної як додатку до протоколу схеми ДТП, на якій під позначкою «4» нанесений дорожній знак 2.3 «Головна дорога», який встановлений в напрямку по вул. Сагайдачного, по якій рухалась водій ОСОБА_3 , на зворотному боці якої вказані механічні пошкодження, які автомобілі отримали при зіткненні.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року по справі № 369/7469/19 суд визнав наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проте, враховуючи обставини вчиненого, вважав за потрібне звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з урахуванням ст. 22 КУпАП.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 року по справі № 369/7469/19 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 постанову суду першої інстанції було скасовано, провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю, з позиції суду, складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .
Однак, оскільки суд апеляційної інстанції помилково проігнорував надані докази та взяв до уваги свідчення ОСОБА_2 щодо наданих нею пояснень на протокол, в яких вона зазначила, що рухалась по головній дорозі, а з її сторони не було знаків і момент зіткнення припав на завершення нею маневру (проїзд перехрестя), а в дії ОСОБА_2 очевидно становлять склад деліктного зобов`язання (цивільно-правової відповідальності).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Infmiti G37 д.н.з, НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-9019146 від 17 квітня 2019 року.
Згідно з Протоколом-узгодженням про розмір страхового відшкодування (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-9019146 від 17.04.2019), з урахуванням звернення Позивача ОСОБА_1 , який є потерпілою стороною за дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 29.05.2019 у місті Боярка на перехресті вулиць Лінійної та Сагайдачного, сторони погодили, що розмір матеріального збитку, завданий Потерпілому, становить 27 733,64 грн.
Згідно з п. 3 Протоколу, виплата страхового відшкодування підлягала сплаті на підставі відповідної заяви в порядку, встановленому відповідним законом.
Однак, листом від 16.08.2019 року №03/4161 ПрАТ «СК «Українська страхова група», в якій Відповідач ОСОБА_2 застрахувала свою цивільну відповідальність, відмовил Позивачу у відшкодуванні збитків за по даною ним заявою в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», через відсутність у діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим її не може бути притягнуто і до цивільно-правової відповідальності.
Оскільки ст. 37 Закону визначено вичерпний перелік підстав відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких не належить ухвалення судового рішення про відсутність в діях порушника (в даному випадку ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, подібна відмова страховика є неправомірною з огляду на відсутність будь-якої норми законодавства, яка б слугувала підставою для пов`язування фактів настання цивільно-правової відповідальності у випадку встановлення вини у скоєнні адміністративного правопорушення або, відповідно, ненастання деліктного зобов`язання у випадку встановлення відсутності в діях винної особи складу адміністративного правопорушення, дані два види юридичної відповідальності не можуть бути прямо пов`язані.
Таким чином, шляхом встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: чи була взаємодія джерел підвищеної небезпеки автомобіля Infiniti G37, д/н НОМЕР_1 , та автомобіля марки Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 оскільки за умови, що пошкодження автомобіля позивача відбулось внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, то при вирішенні справи підлягають застосування положень частини другої статті 1188 ЦК України, якою передбачено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Тому позивач просив суд стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 суму відшкодування Потерпілому за страховим випадком, що мав місце 29.05.2019 року у м. Боярка на перехресті вулиць Лінійна та Сагайдачного з транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_3 в розмірі 27 800,00 (двадцять сім тисяч вісімсот) гривень. Стягнути солідарно з Відповідачів суму сплачених судових витрат.
Ухвалою суду від 15.10.2019 року відкрито позовне провадження у цивільній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
12.03.2020 року ухвалою суду було призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Сhevrolet Volt, номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого в результаті ДТП, яке сталось 29 травня 2019 року станом на момент ДТП 29 травня 2019 року?
Згідно Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 року дана справа надійшла в провадження судді Волчка А.Я.
Ухвалою від 05.02.2021 року прийнято до провадження дану справу та відновлено провадження у справі.
Ухвалою від 23.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.
Відповідач Приватне акціонерне товариств «Страхова компанія «Українська страхова група» подало до суду відзив згідно якого просив відмовити у вимогах позову. Судовий розгляд справи провести за відсутності представника ПАТ «СК «Українська страхова група».
Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив згідно якого просила відмовити у вимогах позову.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 29.05.2019 року об 11.30 по вул. Лінійній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Infiniti G37», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Chevrolet Volt», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 058565 від 29.05.2019 року про адміністративне правопорушення) на підставі ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням, на цій підставі провадження у справі закрито.
Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - скасовано та постановлено нову, якою провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю позивача завдано механічні пошкодження.
17 квітня 2019 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9019146, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «ІНФІНІТІ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
30 травня 2019 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування.
Листом від 16 серпня 2019 року вих. № 03/4161 ПАТ «СК «Українська страхова група» повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника застрахованого ТЗ не виникає.
Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідальність є наслідком та означає засноване на законі зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).
При цьому, особа, внаслідок дій якої може бути спричинена шкода, має право застрахувати свою відповідальність у випадках, коли допускається страхування певних видів вини.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
В контексті цієї правової позиції Верховний Суд України зазначає про свободу права вибору потерпілого вимагати відшкодування шкоди за рахунок заподіювача шкоди чи страховика. Тобто, не ставиться у залежність від наявності у заподіювача шкоди застрахованої відповідальності обов`язок потерпілого подавати позов виключно до страховика заподіювача шкоди.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З аналізу наведених норм та досліджених матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням яке набрало законної сили, встановлено відсутністю в діях відповідача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення при настанні ДТП 29.05.2019 року.
Згідно Цивільного Кодексу України цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи.
Однією з підстав для відшкодування матеріальної шкоди потерпілим або особам, які відповідно до чинного законодавства України мають право на таке відшкодування є наявність в діях особи вини.
Судовим рішенням встановлено відсутність вини відповідача ОСОБА_2 в настанні дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу позивача. Таким чином встановлено відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди майну позивача, а отже відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача ОСОБА_2 відшкодовувати розмір шкоди заподіяної автомобілю позивача.
Згідно статті 32.1. Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.
Враховуючи що в даному випадку відсутня вина ОСОБА_2 у настанні страхового випадку, а отже не виникає у неї цивільно-правової відповідальності перед позивачем, у ПАТ «СК «Українська страхова група» відсутні підстави для виплати позивачу страхового відшкодування з підставі ст. 32.1. Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у вимогах позову.
Відповідно до ст. ст. 993, 1166, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: А. Я. Волчко