Справа № 484/234/22
Провадження № 2/484/403/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про розірвання договору оренди земельної частки (пай), стягнення орендної плати та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про розірвання договору оренди земельної частки (пай), стягнення орендної плати та повернення земельних ділянокплощами 2,5345 га (кадастровий номер :01:000:1004) та 1,3607 га (кадастровий номер :01:000:1005).

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача ОСОБА_1 , вказала, що ОСОБА_3 на праві власності належать земельні ділянки площами 2,5345 га та 1,3607 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. ОСОБА_3 уклала договір оренди вищевказаних земельних ділянок з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» терміном на 50 років. Договір зареєстровано в книзі державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківської сільській раді Первомайського району Миколаївської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.03.2010 року за № 47. Відповідно до договору орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Однак, відповідач порушує умови договору оренди, так як за 2020-2021 роки не сплачує орендну плату, що, на переконання позивача, свідчить про систематичність її невиплати. Загальна сума заборгованості по орендній платі за 2020-2021 роки після утримання податків складає 9 729,45 грн., яка не виплачена без поважних причин. Тому, позивач просить розірвати договір оренди землі, зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання передачі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі.

Представник позивача, ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та в наданому відзиві зазначив, що викладені позивачем в позовній заяві обставини свідчать про недобросовісну поведінку позивача, оскільки його дії щодо дострокового розірвання Договору оренди землі з Агрофірмою суперечать попередній поведінці щодо прийняття виконаного за Договорами оренди землі із Агрофірмою, зокрема, отримання орендної плати за попередні роки. Звертає увагу суду на той факт, що позивач обізнаний про нарахування орендної плати по Договору оренди землі з Агрофірмою, оскільки не заперечує цей факт у позовній заяві. Крім того, щодо отримання орендної плати за 2020 рік відповідачем, 09.04.2021 року, було направлено на адресу позивача відповідний лист. Водночас, позивач на переконання відповідача умисно створює умови щодо дострокового розірвання Договору оренди землі з Агрофірмою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року, між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, строком на 50 років, 02.03.2010 року зареєстрований у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 47.(а.с.7)

Відповідно до Договору оренди щорічний розмір орендної плати складає 1211 грн 77 коп. на день укладення договору.

Згідно п. 2.2. Договору оренди земельної частки (паю) орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії Договору, але не пізніше як до 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків позивачу за 2020 рік була нарахована орендна плата в розмірі 4 864 грн 72 коп., з якої виплачено 0 грн., утримані податки в сумі 875 грн 65 коп. За 2021 рік була нарахована орендна плата в розмірі 4 395 грн 23 коп., з якої виплачено 0 грн., утримані податки в сумі 791 грн 14 коп.(а.с.53,54)

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932св18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435св18) зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В матеріалах справи наявний лист від 09.04.2021 року № 215, який був відправлений відповідачем на адресу позивача, щодо отримання орендної плати за 2020 рік, однак останньою був не отриманий, що підтверджується наданою копією конверта з відміткою про невручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання. (а.с.33).

Також, відповідачем не надано будь - яких доказів, що систематична несплата орендної плати, була пов`язана з відмовою позивачки від її отримання або внаслідок іншої винної поведінки ОСОБА_3 .

Умовами договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується орендарем, а не сплачується на вимогу орендодавця.

Тому, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати орендну плату у порядку та строки, передбачені умовами договору, а саме до 26 грудня поточного року, відповідач не надав жодних доказів, що якимось чином намагався виконати свій обов`язок щодо сплати орендної плати але не мав змогу цього зробити через створення ОСОБА_3 перешкод або з інших поважних причин. Зокрема, що орендодавцю було запропоновано, але вона відмовилася від отримання орендних платежів протягом 2020-2021 років, або орендар вживав інші заходи щодо виплати орендної плати, але не мав можливості сплатити, у тому числі шляхом внесення коштів кредитору за місцем її проживання або шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знав куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання.

Суд критично ставиться до твердження відповідача, про те, що позивач була належно повідомлена та неправомірно діяла відносно ТОВ Агрофірма Корнацьких», у зв`язку з тим, що даний лист було повернуто з відміткою «закінчення терміну зберігання», що не може бути підтвердженням про відмову отримання поштового конверту позивачкою та взагалі був направлений позивачу лише 09.04.2021р., тобто після закінчення граничного строку для сплати орендної плати.

Враховуючи вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання спірного договору оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положенням ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За правилами ст. 34 ЗУ «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки підлягаю поверненню позивачу.

Крім того, в позовній заяві позивач вказав, що не отримувала орендну плату за вказаним договором, яка була нарахована, але не виплачена, у зв`язку з чим представник позивача просила стягнути з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" на її користь заборгованість по орендній платі за вказаним договором за 2020р. 2021рр. в розмірі 9729,45грн., виходячи з розрахунку:

4864,72 грн. * 2 роки = 9729,45 грн.

Однак, з даними розрахунками представника позивача суд погодитись не може, оскільки останньою безпідставно було визначено розмір орендної плати за 2021р. в розмірі 4864,72грн. виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.

Статтею 762 ЦК України встановлений обов`язок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 2.2 оспорюваного договору орендар сплачує орендну плату в розмірі 1211,77грн. протягом дії договору, але не пізніше як до 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 727 від 09.03.2021р. та № 1408-22-00186 від 16.02.2022р. вбачається, що позивачу за 2020 рік була нарахована орендна плата в розмірі 4 864 грн 72 коп., з якої виплачено 0 грн., утримані податки в сумі 875 грн 65 коп., за 2021 рік була нарахована орендна плата в розмірі 4 395 грн 23 коп., з якої виплачено 0 грн., утримані податки в сумі 791 грн 14 коп. Тобто, прибутковий податок на доходи фізичних осіб з цих сум утриманий, але орендна плата загальною сумою позивачу не виплачена. (а.с.53-55)

Доказів сплати орендної плати відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про існування заборгованості відповідача перед позивачем по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 28 грудня 2009 року за 2020р. 2021рр. та вважає, що на користь позивача підлягає стягненню орендна плата в розмірі: за 2020р. 4 864 грн 72 коп., за 2021р. 4 395 грн 23 коп., а всього 9259,95 грн.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 2929 грн. 31 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", зареєстрований 02 березня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 47.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», місцезнаходження якого Миколаївська область, Первомайський район, с. Чаусове Друге, вул. Молодіжна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340, повернути земельні ділянки площею 2,5345га. (кадастровий номер :01:000:1004) та площею 1,3607га. (кадастровий номер :01:000:1005), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в належному агротехнічному стані.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого Миколаївська область, Первомайський район, с. Чаусове Друге, вул. Молодіжна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по сплаті орендної плати за період з 2020-2021рр. в сумі 9259,95 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 929,31 грн., а всього 12 189 (дванадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 26коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повне судове рішення буде складено 15.07.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження: Миколаївська область, Первомайський район, с. Чаусове Друге, вул. Молодіжна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко