Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2022 р. Справа № 608/1562/21

Номер провадження2/608/2/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

сторони по справі ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Міськів О. Т.,

сторони по справі ОСОБА_2 ,

ї представника адвоката Каліннікова М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків в режимі відеоконференції з Івано Франківським міським судом справу цивільного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 Ѕ частини вартості автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 одної другої частини вартості автомобіля.

З первісним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся у липні 2021 року, в якому вказав, що з 2011 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .. Тривалий час він перебував на заробітках в Ізраїлі, звідки пересилав кошти та утримував сім`ю. За час спільного проживання подружжям було набуте рухоме та нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 62,4 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 ; автомобіль «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який придбаний на кошти, виручені після продажу дружиною спільного автомобіля марки «Renault Trafic», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; земельна ділянка площею 0,063 га, що розташована в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області. Усе перелічене майно зареєстровано на дружину - ОСОБА_2 .. Після його повернення з заробітків в Україну, дружина з дочкою почали проживати окремо від ОСОБА_1 . У ОСОБА_1 виникла необхідність звернутися в суд за захистом свого права на майно, придбане у шлюбі, тому просить визнати майно, придбане на ім`я ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі, спільною сумісною власністю та здійснити поділ спільного майна подружжя. Визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на одну другу частину квартири загальною площею 62,4 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнати за ним право власності на одну другу частину автомобіля «Skoda Fabia», 2006 року випуску. Визнати за ним право власності на одну другу частину земельної ділянки, площею 0,063 га, що розташована в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області. Здійснити розподіл судових витрат.

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом, в якому просила визнати автомобіль «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнути з ОСОБА_1 53 400 гривень, що еквівалентно вартості одної другої частини автомобіля вартістю 4000 доларів США, що в свою чергу еквівалентно 106 800 гривням.

ОСОБА_2 та її представником адвокатом Калінніковим М. О. було подано відзив на первісний позов, згідно якого ОСОБА_2 позов визнає частково, а саме: в частині визнання автомобіля «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя. В решті позову просить відмовити, оскільки, жодних грошових вкладів для придбання квартири та земельної ділянки ОСОБА_1 не здійснював та жодного відношення до даного нерухомого майна не має.

В подальшому, у червні 2022 року, ОСОБА_2 було подано зустрічний позов із збільшеними позовними вимогами, відповідно до якого просить визнати автомобіль «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на цей автомобіль в цілому, стягнути з ОСОБА_1 в її користь вартість одної другої частини автомобіля в розмірі 58 714,36 гривень і таким чином припинити її право власності на одну другу частину автомобіля. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_1 в її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Міськів О.Т. позовні вимоги за первісним позовом підтримують в частині задоволення вимог щодо квартири та автомобіля, на поділі земельної ділянки не наполягають. Вважають, що спірні квартира та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки, придбані за спільні кошти в період їхнього шлюбу. Також зазначили, що ОСОБА_2 не доведено, що квартира була подарована саме їй, а не їхній сім`ї, не надано суду і фінансових документів, які б підтверджували сплату вартості квартири її матір`ю. ОСОБА_2 не ставилась вимога про визнання спірного майна особистою власністю. Вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом із збільшеними позовними вимогами не визнають.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Калінніков М. О. в судовому засіданні зустрічний позов із збільшеними позовними вимогами підтримують, просять задоволити. Первісний позов не визнають в частині поділу квартири та земельної ділянки, з мотивів викладених у відзиві. Зазначили, що спірна квартира подарована матір`ю ОСОБА_2 та придбана за її кошти, про що свідчить інвестиційний договір на будівництво житлового будинку. В цей період ОСОБА_1 перебував в Україні, а не на заробітках. Крім того зазначили, що земельна ділянка приватизована ОСОБА_2 внаслідок безоплатної приватизації, а тому є її особистою приватною власністю. Спірний автомобіль визнають спільною сумісною власністю подружжя.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 11 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 43.

У шлюбі народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з первісного позову та пояснень ОСОБА_1 за час спільного проживання сторін було набуте рухоме та нерухоме майно, яке дружиною зареєстровано на її ім`я, а саме: квартира АДРЕСА_2 ; автомобіль «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; земельна ділянка, площею 0,063 га, що розташована в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області.

З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_2 на квартиру відбулась 10 червня 2016 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 266299134 від 18.07.2021, підставою для державної реєстрації слугував Інвестиційний договір на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_3 від 26 червня 2015 року.

Згідно умов даного договору, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 виступає забудовником, який зобов`язується проводити організаційні заходи по будівництву, побудувати будинок в термін до третього кварталу 2016 року та після повної оплати передати у власність замовлену квартиру.(п.1.1, п.2.3 Договору). Обов`язки платника на себе взяла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яка оплатила повну вартість квартири в сумі 380 640,00 гривень (п.1.2, п.3.2, п.4.3, п.4.4 Договору).

Після повної оплати платником вартості квартири, забудовник зобов`язався передати її ОСОБА_2 , яка виступала в договорі третьою стороною в якості замовника (п.1.1, п.5.1 Договору).

За своєю суттю укладений між забудовником, платником і замовником договір є змішаним, оскільки, в ньому містяться елементи різних договорів. У частині регулювання відносин між сторонами він є договором про надання послуг, тобто проведення організаційних заходів по будівництву, будівництво багатоквартирного будинку на певних умовах. Так, сторони погодили, що забудовник побудує квартиру АДРЕСА_2 , а платник в свою чергу оплатить вартість будівництва замовленої квартири.

У частині регулювання відносин між сторонами вказаний договір також є

договором дарування, оскільки, замовник за кошти платника безоплатно

отримує квартиру у свою власність. Право сторін укладати такого роду договори передбачене ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України. Так, згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Отже, з урахуванням того, що Інвестиційний договір на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_3 від 26.06.2015 містить в собі умови декількох договорів, в тому числі і договору дарування, що був виконаний, спірна квартира не є спільною сумісною власністю подружжя. На дане майно не поширюється сімейно-правовий принцип спільності майна подружжя.

У 2018 році на підставі рішення Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області № 671 від 20.02.2018 ОСОБА_2 згідно статей 12, 81, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України отримала безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0,0630 га для індивідуального садівництва за адресою: с. Угринь (кадастровий номер: 612558800:03:001:1999).

Державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку відбулась 21.03.2018.

У відповідності до п.5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Отже, земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, лише у період з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно, вважається спільною сумісною власністю подружжя. У інших випадках таке майно належить до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

До аналогічного правового висновку прийшов Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17.

Таким чином, одного лише факту придбання майна за час шлюбу недостатньо для висновку про те, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя. Обов`язковим для констатування «спільності» майна в рівних частках є також те, що таке майно було придбано за рахунок спільної участі подружжя коштами або працею в набутті майна. До аналогічного правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 07.09.2016 у справі № 6-801цс16. Крім того, Верховний суд України у своїй постанові від 05.04.2017 у справі №6-399цс17 зазначив, що автоматично спільне майно подружжя навпіл не поділяється: суду завжди необхідно встановити, за які кошти таке майно було набуте - спільні або особисті.

Стосовно вимоги сторін щодо визнання автомобіля «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя, суд зазначає наступне.

Згідно повідомлення Територіального сервісного сервісу МВС №6145 в Тернопільській області № 31/19/5/К-19а/з від 28.09.2021, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, укладеного в ТСЦ 6145 (м. Чортків) 20 квітня 2017 році є власником транспортного засобу «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1200 см. куб..

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із

законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України),

співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших

співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його

частки.

Право на частку у спільній частковій власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

В силу ч. 2 ст. 183 ЦК України автомобіль є неподільною річчю, так як при реальному поділі автомобіля він втратить своє цільове призначення.

Згоди між сторонами щодо порядку користування автомобілем сторони не досягли. Фактично автомобіль перебуває на даний час у користуванні ОСОБА_2 ..

Також, сторони не заперечують, що автомобіль марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 був придбаний ними за спільні кошти під час зареєстрованого шлюбу.

Частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України трактує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Посилаючись на п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» можна зазначити, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвокатом Міськів О. Т. судом було призначено товарознавчу та оціночно-будівельну експертизи.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 176/22-22 від 19.04.2022 ринкова вартість автомобіля «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 117 428,73 гривень.

Суд вважає, що є законні підстави для визнання автомобіля марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання за ОСОБА_1 права власності на цей автомобіль в цілому та стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , згідно висновку експерта № 176/22-22 від 19.04.2022,вартості одної другої частини автомобіля в розмірі 58 714,36 гривень і таким чином припинити її право власності на одну другу частину автомобіля, з огляду на наступне.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд зробив висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. (Вказаний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позовОСОБА_2 зі збільшеними позовними вимогами - повному задоволенню.

Щодо судових витрат по справі, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно акту здачі приймання висновку експерта №176/22-22 від 19.04.2022 загальна вартість автотоварознавчої експертизи становить 4530,24 гривень, які оплатив ОСОБА_1 як замовник.

Оскільки, автомобіль марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнаний об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то і стягненню з ОСОБА_2 підлягає половина вартості проведення автотоварознавчої експертизи 2265,12 гривень.

Інші судові витрати суд покладає на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. 183, 364, 628 Цивільного кодексу України, ст. ст. 57, 60, 61, 70, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої по АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

Визнати автомобіль марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, придбаний на ім`я ОСОБА_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину автомобіля марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов зі збільшеними позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 однієї другої частини вартості автомобіля задоволити повністю.

Визнати автомобіль марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити в натурі ОСОБА_1 автомобіль марки «Skoda Fabia», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнавши за ним право власності на цей автомобіль в цілому та стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки власності вказаного автомобіля в сумі 58 714 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 36 копійок, припинивши її право власності на Ѕ частку вказаного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 половину вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи № 176/22-22 від 19.04.2022 в сумі 2 265 ( дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Решту судових витрат покласти на сторони в межах ними понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 15 липня 2022 року.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1562/21

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: