Провадження № 8/758/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Ларіоновій Н.М.,

за участю: боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Подільського районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2021 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 758/12348/20 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини заробітку боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2020 року і до досягнення дітей повноліття.

В листопаді 2021 р. до суду надійшла заява боржника, в якій ОСОБА_1 просить переглянути та скасувати вищевказаний судовий наказ за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що даною обставиною є проживання з жовтня 2020 р. їх спільної дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 , саме з ним, як батьком дитини. Тим самим, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначила інформацію, що не відповідає дійсності.

Заява обґрунтована тим, що про наявність підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами заявникові стало відомо 22.10.2021 р., коли ним була отримана копія судового наказу із копією заяви про видачу судового наказу з додатками. Заявник стверджує про наявність фактичних та правових підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки судом не було встановлено істотні для справи обставини, які існували на час розгляду справи, за наявності яких суд прийняв би інше рішення. Боржник зазначає, що починаючи з 16.02.2021 р. їх старша дочка навчається в Броварській спеціалізований школі № 5, що підтверджується довідкою від 18.10.2021 р., та починаючи з другої половини жовтня 2021 р. і по теперішній час проживає з ним за адресою у м.Бровари. Отже, на думку боржника, судовий наказ не відповідає дійсним обставинам справи, які склалися на момент звернення стягувача до суду. Посилаючись на наведені вище обставини, як на нововиявлені згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, просить скасувати наказ.

Ухвалою від 10.11.2021 р. вищевказана заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

Ухвалою від 02.02.2022 р., після усунення недоліків, відкрито провадження за вищевказаною заявою з призначенням судового розгляду.

Стягувачем був поданий відзив, в якому ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що що їх старша дочка ОСОБА_5 тимчасово переїхала проживати до батька у м.Бровари лише в листопаді 2021 р., а тому на час видачі судового наказу обидві дитини проживали з нею. Крім того, за весь час проживання старшої дочки з нею ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання жодної з доньок. Крім того, з 26.02.2022 р. по 13.05.2022 р., в зв`язку із воєнним станом, вона з обома дочками перебувала у Польщі та за цей час боржник взагалі не допомагав утримувати дітей. Після повернення в Україну дочка ОСОБА_5 вступила на 1 курс коледжу при Університеті ринкових відносин, оплату за навчання здійснено нею, як матір`ю. Зазначає, що на обставини, на які посилається боржник, не є нововиявленими, оскільки не існували на момент видачі судового наказу.

В судовому засіданні боржник підтримав заяву та просив її задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, додавши, що старша дочка проживає з ним з жовтня саме 2020 р., а тому в заяві міститься описка у посиланні на 2021 рік.

Стягувач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені боржником підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: - заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

Частиною третьою статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Статтями 170, 171 ЦПК України визначено підстави для скасування судового наказу за заявою боржника та регламентовано порядок розгляду таких заяв.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статі 161 цього Кодексу (ч.1 ст.170 ЦПК України).

Отже, право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів у боржника відсутнє.

За змістом положень ч.7 та ч.8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Судовий наказ, що відповідно до ст.ст.160 ч.1, 258 ч.1 п.4 ЦПК України є особливою формою судового рішення, яким закінчено по суті розгляд справи в порядку наказаного провадження, підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України закріплено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом вказаних норм нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто, такі що виникли чи змінилися після постановлення рішення, а також обставини, які могли бути встановлені в ході розгляду справи.

Аналізуючи наведені норми законодавства у їх сукупності, необхідно дійти висновку про те, що цивільне процесуальне законодавство містить у відповідній главі процесуального кодексу «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» положення, які окремо регламентують та прямо передбачають право на оскарження судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлюючи, що таке судове рішення (рішення, ухвала, постанова) може бути переглянуте на загальних підставах.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»). Однак застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99).

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 3 та 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (далі по тексту Постанова), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно роз`яснень, які викладені в пунктах 5, 6 та 7 Постанови, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Тобто, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, яке переглядається.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на важливості дотримання принципу правової визначеності під час розгляду судами заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

За змістом положень ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як вбачається з наданих документів, стягувач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою в АДРЕСА_2 ), а боржник ОСОБА_1 - у АДРЕСА_1 ).

Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року у справі № 361/8414/19 зареєстрований між сторонами 23.09.2006 р. шлюб розірвано з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

З вищевказаного судового рішення не вбачається, з ким з батьків після розірвання шлюбу проживають діти сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Між тим, як стверджує боржник у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, лише старша дитина сторін у справі - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкала з ним з жовтня 2020 р.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність нововиявлених обставин, передбачених п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, якими на думку боржника є те, що на час ухвалення судового наказу дитина мешкала з ним, як батьком, та така обставина не була предметом дослідження судом при видачі судового наказу, що не було та не могло бути відомо суду на час постановлення судового наказу та вплинуло на результат розгляду заяви про видачу судового наказу.

Проте наведена боржником обставина не є нововиявленою в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник - стягувач ОСОБА_2 у своїй заяві про видачу судового наказу, що надійшла до суду 04.11.2020 р. (а здана на пошту 02.11.2020 р.), просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на двох дітей, які, як зазначено мешкають з нею, як матір`ю.

В заяві про перегляд судового наказу боржник стверджує, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає з ним з жовтня 2020 р., у відзиві на дану заяву стягувач заперечує проти цього факту, зазначаючи про те, що дитина мешкає з жовтня 2021 р.

Згідно наданих боржником до заяви про перегляд судового наказу документів, дитина відрахована зі школи № 3 Подільського району м.Києва наказом від 15.02.2021 р.

Отже, підстави стверджувати проте, що неповнолітня ОСОБА_6 на час постановлення ухвали судом (11.01.2021 р.) про видачу судового наказу про стягнення аліментів мешкала безпосередньо з батьком, відстуні.

Обставина, на яку посилається боржника у заяві про перегляд вищевказаного наказу мають суттєве значення для вирішення судом заяви ОСОБА_1 саме вимог про зменшення розміру аліментів.

Таке право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів передбачено ч.7 ст.170 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду підстави діти висновку, що правові підстави для скасування вищевказаного наказу в порядку перегляду за нововиявленими обставинами відсутні.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 261, 263, 423, 429 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Подільського районного суду м.Києва від 04 січня 2021 року у справі № 758/12348/20 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова