Ухвала

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 754/16771/17

провадження № 61-12636св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Мережко М. В., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 533 720,00 грн неповернутої позики та 294 474,24 грн інфляційних втрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року

в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків (процентів

за користування позикою, неустойки (пені та штрафу), 3 % річних) скасовано

та ухвалено нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6 142 280,20 грн з яких: проценти за користування позикою - 1 875 279,44 грн; 3 % річних - 91 140,76 грн; пеня - 3 409 000,00 грн; штраф - 766 860,00 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 30 березня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування позикою, неустойки (пені та штрафу), 3 % річних та інфляційних втрат, а також в частині розподілу судових витрат - скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 91 140,76 грн; штраф у розмірі 766 860,00 грн та пеню у розмірі 1 533 720,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення процентів за користування позикою, пені та інфляційних втрат відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Аргументи учасників справи

У липні 2021 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 штрафу у розмірі

766 860,00 грн та пені у розмірі 1 533 720,00 грн, залишити в силі рішення суду першої інстанції у частині щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 1 533 720,00 грн неповернутої позики.

У серпні 2021 року від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

У цій ухвалі вказано, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц,

від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 14 лютого 2018 року у справі

№ 564/2199/15-ц та постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Також вказано, що судове рішення ухвалено з порушенням пунктів 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій, які необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 754/16771/17 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар