У Х В А Л А

15 липня 2022 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" в особі представника - адвоката Чередніченка Максима Миколайовича до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" в особі представника - адвоката Чередніченка М.М. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Положеннями п.п.2,9 ч.1 ст.176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч.5 ст.216, ст.1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за положеннями ст.176, п.3 ч.2 ст.175 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є витребування майна із чужого володіння та визнання права власності, отже вимоги майнового характеру, тому ціна позову зазначається виходячи з його балансової вартості на момент звернення до суду та має бути підтверджена відповідними документами, що не було зроблено позивачем.

Крім того, відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна окрім іншого містити, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно положень ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Крім того, копії, подані юридичною особою, мають відповідати порядку засвідчення копій документів, визначеному пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" (ДП "УкрНДНЦ") від 01 липня 2020 р. № 144 з 2021-09-01).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом"(без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій".

Однак, як вбачається з доданих до подання документів, вони завірені не у відповідності до порядку, передбаченого ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р. №144 з 2021-09-01.

Відповідно положення ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з положеннями ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" в особі представника - адвоката Чередніченка Максима Миколайовича до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог суду у встановлений термін заява буде вважатись не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: