Справа № 445/1918/21
провадження № 2/445/114/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого сторони проживають окремо. Їх спільна дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання добровільно не надає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку та отримує лише соціальну допомогу у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно, інших доходів у неї немає.

Вказує, що відповідач офіційно працює рятувальником в 32 пожежно-рятувальній частині, його заробітна плата становить близько 10000,00 грн. Отже, відповідач отримує регулярний стабільний дохід, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, а тому має можливість надавати їй матеріальне утримання.

02.12.2021 року відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Вказав, що на утримання дитини, згідно судового наказу від 27.09.2021 року, він сплачує аліменти. Вказує, що добровільно допомагає дружині, надаючи матеріальну допомогу як на її утримання, так і на утримання дитини. Однак, сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від його доходів не погоджується, оскільки на його утриманні знаходиться мати, яка є інвалідом третьої групи, також він допомагає рідній сестрі, яка теж є особою з інвалідністю, та її дочці, з якими він проживає за однією адресою. Вказує, що позивач не обгрунтувала позовної вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання саме в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив з підстав вказаних у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2020 року, про що складено відповідний актовий запис № 89.

Суд установив, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Довідкою про склад сім`ї №342 від 02.09.2021 року підтверджується, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно судового наказу №445/1917/21 від 27.09.2021 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №848 від 02.09.2021 року, позивач перебуває на обліку в Золочівському УСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн.

Згідно доказів, поданих відповідачем, судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за однією адресою з матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , являються особами з інвалідністю третьої групи.

Згідно з ч.1, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відтак, доказуванню підлягає лише обставина щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги в розмірі 1/4 від усіх його доходів, оскільки інші обставини, які мають значення для вирішення справи сторонами не оспорюються.

Відповідач посилається на аргументи відсутності можливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини, матеріально надає допомогу своїй матері та сестрі, які є особами з інвалідністю третьої групи.

Однак, наведені аргументи відповідача з цього питання суд оцінює у сукупності із іншими доказами по справі, і на думку суду вони не можуть бути беззаперечними аргументами незадовільного матеріального становища відповідача, що унеможливлює надання матеріальної допомоги для дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 від усіх його доходів, щомісячно. Однак доказів того, що відповідач має можливість надавати допомогу саме в такому розмірі на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, позивачем не надано і судом не встановлено. Доказів про те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірі 10000,00 грн. позивачем також не надано.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Враховуючи наведене, на думку суду, розмір аліментів, який просить стягнути позивач з відповідача на своє утримання, є завищеним, оскільки може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище, так як з нього стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, а тому суд приходить до висновку, що достатнім для стягнення з відповідача аліментів буде в розмірі 1/6 від усіх його доходів, щомісячно, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів. Позивачка, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання такої заяви, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн в доход держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 142, 259, 265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.09.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , судовий збір в розмірі 908,00 грн в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06.07.2022 року.

Суддя В. М. Сивак