КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7434/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Верланова С.М.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ФІТОФАРМ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ФІТОФАРМ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначив, що перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ФІТОФАРМ» з 11 січня 2021 року по 09 квітня 2021 року. Наказом ПрАТ «ФІТОФАРМ» №27 к/у від 09 квітня 2021 року його було звільнено у зв`язку із встановленням невідповідності працівника виконуваній роботі протягом строку випробування на підставі п. 11 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що у ПрАТ «ФІТОФАРМ» були відсутні підстави для прийняття його на роботу із встановленням випробування, оскільки з 2014 року він є внутрішньо переміщеною особою. ПрАТ «ФІТОФАРМ» не надало достовірних доказів його невідповідності виконуваній роботі протягом строку випробування. ОСОБА_1 просив поновити його на роботі на посаду менеджера зі стратегічного маркетингу в ПрАТ «ФІТОФАРМ» та стягнути з ПрАТ «ФІТОФАРМ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 квітня 2021 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, неповне встановлено обставини, що мають значення для справи. Представник відповідача посилався на те, що наказ про прийняття його на роботу №1к/пр-3634 від 06 січня 2021 року з випробувальним терміном був виданий на підставі його заяви про прийом на роботу від 06 січня 2021 року. Проте заява про прийняття на роботу була написана ним фактично лише 11 січня 2021 року - в день, коли його було допустили до роботи. Умова про випробування не була погоджена з ним до моменту укладення трудового договору, а тому він був прийнятий на роботу на загальних підставах без умови про випробувальний термін. Відповідно до положень ст. ст. 27, 28 КЗпП України випробувальний період не може перевищувати 3 місяців. З урахуванням вказаних норм звільнення його з роботи як такого, що не пройшов випробування, було б законним у межах з 06 січня 2021 року по 06 квітня 2021 року. ПрАТ «ФІТОФАРМ» звільнило його з посади після спливу строку випробування. ПрАТ «ФІТОФАРМ» не надало належного доказу направлення йому копії письмового попередження про рішення звільнити та доданих до нього документів. Відповідач не довів суду першої інстанції наявності достатніх та очевидних підстав обґрунтованості висновків роботодавця щодо невідповідності його роботі, яка доручається. Протокол засідання комісії від 06 квітня 2021 року не містить очевидних обґрунтувань в чому саме полягає невідповідність виконання ним трудових обов`язків та яке коло обов`язків, визначених посадовою інструкцією, він виконував неналежним чином.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник ПрАТ «ФІТОФАРМ» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду менеджера зі стратегічного маркетингу Служби інновацій та стратегічного маркетингу ПрАТ «ФІТОФАРМ» з 11 січня 2021 року з окладом 23500,00 грн., з випробувальним терміном 3 місяці згідно наказу керівника ПрАТ «ФІТОФАРМ» №1к/пр-3634 від 06 січня 2021 року (а.с. 6).

На підставі наказу керівника ПрАТ «ФІТОФАРМ» № 27 к/у від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 звільнений 09 квітня 2021 року у зв`язку із встановленням невідповідності виконуваній роботі протягом строку випробування п. 11 ст. 40 КЗпП України (а.с. 7).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ФІТОФАРМ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

За змістом ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КЗпП України, при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

У період випробування на працівників поширюється законодавство про працю (ч. 2 ст. 26 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КЗпП України строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації - шести місяців.

Частиною 2 ст. 28 КЗпП України передбачено, що у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено звільнення працівника через встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 522/3864/18, звільнення на підставі п. 11 ст. 40 КЗпП України з урахуванням частини другої статті 28 КЗпП України має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

При цьому Верховний Суд зазначив, що вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Як вбачається з позовної заяви, обґрунтовуючи незаконність його звільнення, ОСОБА_1 посилався на відсутність підстав для прийняття його на роботу із встановленням випробування, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, а також на необґрунтованість рішення про невідповідність його виконуваній роботі.

Позивач зазначив, що у ПрАТ «ФІТОФАРМ» була наявна копія його паспорта, в якому містяться дані щодо реєстрації його місця проживання в м. Луганськ. Разом з тим, сам по собі факт реєстрації позивача в м. Луганськ не свідчить, що він є переміщеною особою.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач не надав довідки про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що згідно наказу керівника ПрАТ «ФІТОФАРМ» №1к/пр-3634 від 06 січня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду менеджера зі стратегічного маркетингу Служби інновацій та стратегічного маркетингу ПрАТ «ФІТОФАРМ» з 11 січня 2021 року з випробувальним терміном 3 місяці.

ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним наказом під підпис, що свідчить про погодження сторонами таких умов при прийнятті на роботу.

Протягом роботи в ПрАТ «ФІТОФАРМ», ОСОБА_1 не звертався до керівництва ПрАТ «ФІТОФАРМ» щодо неправомірності встановлення для нього випробувального терміну, а також не оскаржував вказаний наказ.

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 було надано письмове повідомлення про звільнення, у зв`язку з встановленням невідповідності виконуваній роботі протягом строку випробування на підставі п. 11 ст. 40 КЗпП України з 09 квітня 2021 року (а.с. 35 т. 2). ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаного повідомлення, що підтверджується відповідним актом від 05 квітня 2021 року (а.с. 36 т. 2).

У зв`язку з надходженням інформації про незадовільне виконання завдань на випробувальний термін менеджером зі стратегічного маркетингу ОСОБА_1 , на підставі наказу генерального директора ПрАТ «ФІТОФАРМ» від 05 квітня 2021 року № 05-ОД була створена спеціальна комісія, якій надано вказівку до 06 квітня 2021 року провести аналіз виконання цілей та завдань на випробувальний термін менеджером зі стратегічного маркетингу ОСОБА_1 (а.с. 33-34 т. 2).

Згідно протоколу від 06 квітня 2021 року за результатом аналізу підсумків виконання цілей та завдань на випробувальний термін менеджером зі стратегічного маркетингу ОСОБА_1 та обговорення рішення щодо результатів проходження випробувального терміну, комісією з підведення підсумків випробувального терміну менеджера зі стратегічного маркетингу ОСОБА_1 прийнято рішення визнати ОСОБА_1 таким, що не пройшов випробування (а.с. 40 т. 2).

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 повторно надано письмове повідомлення про його звільнення на підставі п. 11 ст. 40 КЗпП України з 09 квітня 2021 року з посиланням на рішення комісії з підведення підсумків випробувального терміну менеджера зі стратегічного маркетингу ОСОБА_1 . В повідомленні вказано, що за час проходження випробувального терміну ОСОБА_1 виконав поставлені йому цілі і завдання нижче очікуваного рівня, що засвідчено в документах про підсумки виконання цілей випробувального терміну (а.с. 41 т. 2).

Згідно акту від 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 ознайомлено з вказаним повідомленням, але поставити свій підпис та отримати свій примірник позивач відмовився (а.с. 42 т. 2).

Враховуючи те, що чинне трудове законодавство наділяє роботодавця в період випробувального строку правом давати оцінку виконуваній роботі, оцінювати відповідність працівника посаді, а якщо буде встановлено невідповідність, роботодавець має право ініціювати розірвання трудового договору з таким працівником, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач не довів, що його звільнення з посади у зв`язку із встановленням невідповідності виконуваній роботі протягом строку випробування п. 11 ст. 40 КЗпП України згідно наказу № 27 к/у від 08 квітня 2021 року проведено з порушення норм КЗпП України.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що умова про випробування не була погоджена із ним до моменту укладення трудового договору, а тому слід вважати, що він був прийнятий на роботу на загальних підставах без умови про випробувальний період. Такі посилання не відповідають змісту наказу керівника ПрАТ «ФІТОФАРМ» №1к/пр-3634 від 06 січня 2021 року, з яким позивач був ознайомлений. Даний наказ не оспорював. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звертався до керівництва ПрАТ «ФІТОФАРМ» щодо необґрунтованості фактів неналежного виконання ним поставлених перед ним цілей та функцій, що свідчить про те, що ним було погоджено та прийнято умови щодо прийняття на роботу з випробувальним терміном.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта, що звільнення його з роботи як такого, що не пройшов випробування, було б законним у межах трьохмісячного строку терміну випробування, а саме, з 06 січня 2021 року по 06 квітня 2021 року, оскільки він був прийнятий на роботу з 11 січня 2021 року. Із займаної посади позивача було звільнено на підставі п. 11 ст. 40 КЗпП України 09 квітня 2021 року, тобто, в межах трирічного випробувального періоду.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність вручення йому повідомлення про звільнення та обґрунтованості висновків роботодавця щодо невідповідності його роботі, яка йому доручається. Як встановлено судом , ОСОБА_1 був попереджений про своє звільнення у встановлений Законом строк, але відмовився від підпису та отримання власного примірника повідомленя.

ПрАТ «ФІТОФАРМ» проведено аналіз виконання ОСОБА_1 цілей та завдань на випробувальний термін, у зв`язку з чим він і був звільнений з роботи. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на неправомірність такого рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Гуль В.В.