ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/775/21

провадження № 22-ц/4809/335/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2021 року (суддя Павелко І.Л.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 липня 2014 року між позивачем та відповідачем Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №384. ОСОБА_1 зазначає, що на теперішній час шлюб між нею та відповідачем не розірвано, а лише перебувають на стадії розлучення.

Вказує, що від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, отримує дохід від держави, однак вказаних коштів бракує для забезпечення дитини всім необхідним.

Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Однак, такий рівень життя для дитини самостійно забезпечити не може, а батько добровільно відмовляється надавати кошти на утримання сина. При цьому відповідач витрачає зароблені гроші лише на свої потреби та приховує свій реальний дохід.

Оскільки відповідач є працездатною особою, працює, не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, однак аліменти на її утримання не сплачує, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень.

Представником відповідача до суду подано заяву, в якій зазначено, що при ухваленні рішення необхідно врахувати, що відповідач має сталий дохід, на підтвердження чого надано відповідний документ. Звернуто увагу, що відповідач має ще одну доньку, на утримання якої також подана заява про стягнення аліментів і призначено судове засідання на 09.11.2021 (а.с.35).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2021 року щомісячно і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Задовольняючи частково позовні вимоги суд встановив, що наявні всі підстави для стягнення аліментів з відповідача, оскільки він має сталий дохід.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Просить оскаржуване рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2021 щомісячно і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування зазначає, що 09 листопада 2021 року, Кіровським районним судом м. Кіровограда, ухвалене рішення у справі №404/0494/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 31 серпня 2021 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апент посилається на ч. 5 ст. 183 СК України згідно якої, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, оскільки у відповідача двоє дітей від різних шлюбів, яким він повинен сплачувати аліменти, тому розмір аліментів повинен становити 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги доказ, який було надано відповідачем, а саме: копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не обґрунтувавши в рішенні суду, чому не взято до уваги вищезазначеного доказу. Судом не зазначено жодних обґрунтувань, чому саме суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі не 1/6, як це передбачено СК України, а в розмірі 1/4 частки.

Більш того, відповідач вказує, що не заперечував і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6, оскільки розуміє, що це його обов`язок. Лише просить суд врахувати ч. 5 ст. 183 СК України та зменшити розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана 22 грудня 2021 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 грудня 2022 року витребувано з Кіровського районного суду м. Кіровограда матеріали цивільної справи №404/775/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 14 січня 2022 року з підстав, що в ній зазначені, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху.

Оскільки недоліки апеляційної скарги відповідачем усунуто у встановлений судом строк, 18 лютого 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк позивачем не подано.

14 березня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 21 квітня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді (судді-доповідача) Дьомич Л.М., розгляд справи, призначеної на 21 квітня 2022 року було відкладено на 16 червня 2022 року.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.08.2014 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом від 11.02.2021, складеним комісією, у складі депутата Маломихайлівської сільської ради та сусідів позивача, в якому зазначено, що за місцем реєстрації позивача, крім неї, ще проживає неповнолітній син (а.с.15).

Про розгляд справи в суді апеляційної інстанції без участі сторін

В судове засідання 16 червня 2022 року сторони не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином за адресою їх місця проживання, перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про причини не отримання ними повісток і зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Матеріалами справи підтверджується, що поштова кореспонденція судом першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 надсилалася за адресою: АДРЕСА_1 та була повернута оператором поштового зв`язку з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.93-94). Вказана адреса була зазначена відповідачем в апеляційній скарзі.

Поштова кореспонденція судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 надсилалася за адресою: АДРЕСА_2 , та була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. (95-96).

В матеріалах справи міститься клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому вона просить суд першої інстанції направляти поштову кореспонденцію за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 47).

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники справи про причини не отримання ними повісток і зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли ,а тому відповідно до ст. ст.128, 131 ЦПК України, судові повістки про виклик до суду на 12 годину 00 хвилин 16 червня 2022 року вважаються сторонам врученими належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Оцінюючи аргументи сторін, що містять в матеріалах справи, суд виходить з такого.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним (ст. 52 Конституції України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог позивача та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 180, 182, 183 СК України та виходив з того, що відповідач зобов`язаний, та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з визначеним розміром у відповідній частці від доходу сторони, а не в грошовому виразі, так як відповідач вказав, що має регулярний дохід, про що надав документальне підтвердження з Пенсійного фонду України, період по 2020 рік, що охоплює можливість надання інформації по 2020 рік, розгляд справи відбувався у 2021 році. Позивач судове рішення не оскаржувала, відтак з розміром та порядком стягнутих аліментів погодилась.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неправильно визначений розмір стягнення аліментів. Дійсно за положеннями Сімейного законодавства на двох дітей стягується одна третини заробітку (доходу) платника аліментів. Суд при визначенні розміру стягнення обов`язково враховує наявність дітей у платника аліментів, примусового стягнення аліментних зобов`язань. Тобто, саме наявність у платника аліментних зобов`язань.

Відповідач посилаючись на вищевказані положення права вказав, що сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу, докази ці долучив до апеляційної скарги. Однак рішення, що оскаржується ухвалене 12 жовтня 2021 року позов поданий у лютому 2021 року, а рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 ухвалено в листопаді 2021 року, звернення до суду мало місце у серпні 2021 року. Тому, об`єктивно дану обставину суд не міг врахувати при визначенні розміру стягуваних аліментів. Питання рівності аліментних зобов`язань щодо кожного з дітей, дотримання положень ст. 183 СК врегульовано положеннями законодавства, а саме ст. 192 СК шляхом зменшення розміру стягнутих аліментів.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують правильного судового рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2021 року,- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний