Єдиний унікальний номер судової справи 473/1366/13-ц
Номер провадження 22-ц/812/368/22
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

30 червня 2022 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу, яка постановлена Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 30 червня 2021 року, під головуванням судді Вуїва О.В., в приміщені цього ж суду, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі ТОВ «Преміум Лігал Колекшн») в порядку цивільного судочинства звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

В своїй заяві ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначало, що в проваджені Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 та солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором за №08/06/2007/840 К-497 від 05 червня 2007 року, що утворилася станом на 20 березня 2013 року, в розмірі 76 180.91 доларів США, що еквівалентно 608 913 грн. 96 коп., а також в рівних частках 3 268 грн. 95 коп. судових витрат, тобто по 1 089 грн. 65 коп. з кожного.

11 грудня 2013 року міськрайонним судом стягувачеві - ПАТ КБ «Надра» направлені виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні.

В подальшому, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 березня 2021 року замінено первісного стягувача у виконавчому проваджені ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Між тим, при передачі кредитної справи та документації в результаті укладення договору відступлення права вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» виявлено відсутність оригіналів виконавчих листів №473/1366/13-ц, виданих Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області.

Після звернення до відділу державної виконавчої служби із запитом про хід виконавчих проваджень ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» стало відомо, що на даний час відсутні відкриті виконавчі провадження щодо боржників.

Так, виконавче провадження стосовно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 завершені на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 29 жовтня 2018 року та 31 жовтня 2019 року.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» просило:

видати дублікати виконавчих листів №473/1366/13-ц, виданих на підставі заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 та солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №08/06/2007/840 К-497 від 05 червня 2007 року, що утворилася станом на 20 березня 2013 року, в розмірі 76 180.91 доларів США, що еквівалентно 608 913 грн. 96 коп., а також в рівних частках 3 268 грн. 95 коп. судових витрат, по 1 089 грн. 65 коп. з кожного;

поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №473/1366/13-ц щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2021 року в задоволені заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів відмовлено.

Заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про видачу дублікатів виконавчих листів задоволено.

Видано ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» дублікати виконавчих листів на виконання заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2013 року по справі №473/1366/13-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судове рішення мотивовано наявністю підстав для задоволення заяви в частині видачі дублікатів виконавчого листа, оскільки такі було втрачено та відсутністю підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки такий строк заявником не було пропущено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення міськрайонним судом норм процесуального права, просила ухвалу суду в частині поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів щодо ОСОБА_1 скасувати, та повернути справу до суду першої інстанції.

Ухвала суду в частині видачі виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положення ст.12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

Пунктом 9 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Аналогічні положення містила ст.14 ЦПК України, яка діяла на час ухвалення судового рішення.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, із матеріалів цивільної справи убачається, що заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 та солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/06/2007/840 К-497 від 05 червня 2007 року, що утворилася станом на 20 березня 2013 року, в розмірі 76 180.91 доларів США, що еквівалентно 608 913 грн. 96 коп., а також в рівних частках 3 268 грн. 95 коп. судових витрат, по 1 089 грн. 65 коп. з кожного (том 1 а.с.87-88).

11 грудня 2013 року три виконавчих листи міськрайонним судом було направлено за заявою стягувача на адресу банку та отримано останнім 13 грудня 2013 року (том 1 а.с.99,100).

В подальшому, вищевказані виконавчі листи перебували на виконанні в органах примусового виконання (том 1 а.с.165,192,201-202).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 березня 2021 року, яка залишена без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, замінено первісного стягувача у виконавчому проваджені ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (том 1 а.с.196-197, 232-234).

Правове регулювання спірних питань забезпечують норми цивільного процесуального та виконавчого законодавства.

Частиною шостою ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час видачі виконавчого листа) виконавчі листи могли бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудовим спорах, постанови судів у спорах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016 року, згідно ст.12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

За пунктом 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом від 02 червня 2016 року.

Частиною 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Також, відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №2-461/09, від 01 червня 2020 року у справі №2-711/08, від 01 серпня 2019 року у справі №751/5192/13, від 15 листопад 2018 року у справі №474/783/17, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №460/5039/18 (провадження №61-18869св20) вказано, що «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 (провадження №61-18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Обґрунтовуючи підстави для видачі дубліката виконавчого документа, боржником в якому є ОСОБА_1 , стягувач в заяві зазначав, що матеріали кредитної справи, що були передані банком, не містять виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , про що був складений акт про відсутність виконавчого листа від 30 квітня 2020 року. Натепер, на виконанні у виконавчого органу цей лист також не перебуває.

З матеріалів справи убачається, що згідно з листів №33500/107-36/11 від 18 травня 2021 року та №14092/107-36/9 від 22 лютого 2021 року Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №41681880 з примусового виконання виконавчого листа №473/1366/13-ц, виданого 22 липня 2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 , та солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/06/2007/840 К-497 від 05 червня 2007 року, що утворилася станом на 20 березня 2013 року, в розмірі 76 180.91 доларів США, що еквівалентно 608 913 грн. 96 коп., а також в рівних частках 3 268 грн. 95 коп. судового збору, по 1 089 грн. 65 коп. з кожного. Боржник за виконавчим документом була ОСОБА_1

31 жовтня 2019 року виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повернуто ПАТ КБ «Надра». Станом на 22 лютого 2021 року вказаний виконавчий документ на виконанні у відділі не перебував (том 1 а.с.193, том 2 а.с.10).

Відомостей про отримання стягувачем виконавчого листа після завершення виконавчих проваджень, матеріали справи не містять.

Відсутні будь-які дані і про виконання боржниками судового рішення повністю або частково.

При цьому, строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання станом на час звернення із заявою ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про видачу дублікату виконавчого листа не сплив (не закінчився), що вірно констатував суд першої інстанції.

Згідно акту про відсутність виконавчого листа в матеріалах кредитної справи, складеного 30 квітня 2020 року представниками ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», в ході проведеної перевірки документації та матеріалів кредитної справи за кредитним договором №08/06/2007/840 К-497 від 05 червня 2007 року, встановлено факт відсутності оригіналів виконавчих листів №473/1366/13-ц виданих Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за вищевказаним кредитними договором в розмірі 76 180,91 доларів США, що еквівалентно 608 913 грн. 96 коп., а також 3 268 грн. 95 коп. судового збору, по 1 089 грн. 65 коп. (том 2 а.с.14).

На переконання колегії суддів, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. А ці обставини дають право стягувачеві отримати дублікати виконавчих листів за підпунктом 17.4 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не пропущено, рішення суду не виконано, оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 втрачений, а його відсутність у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права, колегія суддів вважає, що міськрайонний суд дійшов до правильного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 .

При цьому слід зазначити, що видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі.

Посилання представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на те, що на виконанні державної виконавчої служби натепер перебуває виконавчий лист, боржником в якому зазначена ОСОБА_1 (виконавче провадження №41681880), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 27 червня 2022 року зазначено, що вказане виконавче провадження завершено. Щодо наявності постанов головного державного виконавця Заводського відділу ДВС від 08 квітня 2020 року, на які посилається представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , то зазначені постанови лише свідчать про передачу та прийняття виконавчого провадження до перейменованого органу державної виконавчої служби, та не свідчать про повторне відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, боржником в якому зазначена ОСОБА_1 .

Щодо посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на незаконність ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 березня 2021року про заміну сторони виконавчого провадження, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки вказана ухвала міськрайонного суду не є предметом апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами п.п. «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 30 червня 2022 року