Провадження № 2/947/188/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.Л.

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 261326,89 гривень, з яких 251011,36 грн. пеня та 10315,53 грн. 3% річних до суду звернувся ОСОБА_1 . Позовні вимоги мотивовані невиконанням належним чином позичальником ОСОБА_2 умов договору позики від 04.03.2021 року, щодо повернення позичених коштів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою суду від 18.05.2022 року, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Учасник справи в судове засіданні не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

З боку представника позивача адвоката Недяк А.В. надійшла заява, щодо можливості розгляду справи за його відсутністю та відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до положення ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6, 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення та враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 04.03.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики грошових коштів, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №654.

Згідно умов договору (п.1) Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 974 750 грн., що еквівалентно 35 000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 15.03.2021р. (п.4).

Також умовами Договору сторони передбачили санкції (п.6) за несвоєчасне повернення суми Позики, що виразилася у: Пені в розмірі 0,2% від простроченої суми заборгованості за кожен день прострочення; 3% річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України.

На виконання умов Договору Позикодавець кошти передав, а Позичальник кошти прийняв, проте повернув їх частково, лише у розмірі 4000 доларів США (що за курсом НБУ на вказану дату дорівнювало 106 000,00 гривень), про що було Позивачем складено розписку.

З метою примусового виконання Договору та стягнення залишкової суми боргу. Позикодавець звернувся до нотаріуса та отримав Виконавчий напис від 24.06.2021р. зареєстрований в реєстрі за №2304. Згідно виконавчого напису було стягнуто: 865 083,60 грн. (як «тіло» боргу); - 3% річних від простроченої суми у розмірі - 2453 грн.; - пеню у розмірі 57703, нараховані за прострочення платежу за період з 15.05.2021р. по 18.06.2021р. (34 дні).

Під час примусового стягнення коштів. Відповідачем було сплачено два платежі, що підтверджується випискою з банківського рахунку, на суму: 17.09.2021р. - 49149,98 грн.; 25.10.2021р.-59448,49 грн.

Невиконання відповідачем умов договору позики в частині повернення грошових коштів, зумовило звернення позикодавця з відповідним позовом до суду для захисту своїх прав та стягнення з судовому порядку 3% річних від простроченої суми та пені за період с 19.06.2021р. по 15.11.2021р. Відповідно до наданого суду розрахунку розмір пені визначений договором становить 251011,36 гривень, а 3% річних становлять 10315,53 гривень. Таким чином загальна суму боргу ( пеня+3% річних за період з 19.06.2021 року по 15.11.2021 року) становить 261326,89 гривень (251011,36+10315,53).

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Зі змісту ст. 1049 ЦК України, вбачається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Керуючись ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та З % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів- задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 261326,89 (двісті шістдесят одна тисяча триста двадцять шість грн. 89 коп.) гривень, з яких 251011,36 гривень пеня, 10315,53 гривень 3% річних.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове ріщення складено 27.06.2022 р.

Суддя Луняченко В. О.