ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3430/22
провадження № 2/753/4348/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інституту біоорганічної хімії та нафтохімії імені В.П. Кухаря Національної академії наук України про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інституту біоорганічної хімії та нафтохімії імені В.П. Кухаря Національної академії наук України про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог статті 177 ЦПК України, а саме не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У позовній заяві позивач посилалася на положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору, однак з таким твердженням суд не погодився, оскільки за вимоги, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору за винятком двох категорій справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Також, у позові не було зазначено суму заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, що також унеможливлювало визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті при подачі позову. Тому суд попередньо визначив розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи, за мінімальною ставкою передбаченою п. п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже позивачу було необхідно сплатити при зверненні до суду судовий збір за одну вимогу немайнового характеру (992 грн 40 коп.) та вимогу майнового характеру - 992 грн 40 коп., що разом становить 1984 грн 80 коп. та надати відповідні документи на підтвердження виконання даних дій.

4 травня 2022 року суддею було постановлено ухвалу про залишення заяви без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків. Дана ухвала направлена на адресу вказану позивачем в позові.

8 липня 2022 року до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Станом на 15 липня 2022 року недоліки не були виправленні.

Згідно позиції Верховного Суду, у випадку якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місцезнаходження чи місця проживання позивача на адресу суду не надходило.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України".

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Так як ОСОБА_1 жодного разу не поцікавилася провадженням у справі за своєю позовною заявою, вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року не виконала і не усунула недоліки позову то він підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до інституту біоорганічної хімії та нафтохімії імені В.П. Кухаря Національної академії наук України про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак