Справа №760/3997/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова Віталія Валерійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2022 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова В.В., в якій, просить:

визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68463245 від 02.02.2022 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова Віталія Валерійовича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68463245 від 02.02.2022.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що додатковою постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 стягнуто з заявника на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 21360 грн.

26.01.2022 для звернення даного судового рішення до виконання, Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

В даному виконавчому листі було не вірно зазначено по-батькові боржника - « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ».

Таким чином, заявник зазначає, що виконавчий лист не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містив правильних відомостей про боржника.

Заявник посилається на те, що відповідно п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення , якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст.26 цього закону.

02.02.2022 стягувач подала заяву та виконавчий лист приватному виконавцю Шабанову В.В., який заміть повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №68463245, чим не дотримався положення Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, приватний виконавець, в постанові вказав по-батькові боржника « ОСОБА_1 », що не відповідає даним у виконавчому листі, в якому зазначено « ОСОБА_1 », чим порушив права заявника.

Таким чином, постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова В.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №68463245 від 02.02.2022 є неправомірною та підлягає скасуванню до виправлення помилки у виконавчому документі, в порядку ст.432 ЦПК України.

Враховуючи наведене, заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова В.В., яку просить задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 23.02.2022 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 23.02.2022, відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова Віталія Валерійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги та доводи скарги підтримав, просив скаргу задовольнити. Також надав додаткові пояснення в яких зазначив, що після відкриття провадження за даною скаргою, постановою Верховного Суду від 10.08.2022 було змінено постанову Київського апеляційного суду від 22.12.2021, зменшено розмір витрат на правничу допомогу з 21360 грн. до 5000 грн. Таким чином, було змінено судове рішення, за яким видавався виконавчий документ та відкривалось виконавче провадження №68463245, а тому виконачий лист, виданий 26.01.2022 на суму 21360 грн. більше не відповідає резолютивній частини додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22.12.2021, яку змінено постановою Верховного Суду від 10.08.2022.

Крім того пояснив, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2022, виправлено помилку, допущену у виконавчому листі, виданому Солом`янським районним судом м. Києва 26.01.2022, шляхом зазначення в графі «Боржник» правильного по-батькові боржника « ОСОБА_1 » замість неправильного « ОСОБА_1 ».

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шабанов В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, будь-яких пояснень, заяв/клопотань від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи заінтересовану особу було повідомлено належним чином, будь-яких пояснень, заяв/клопотань від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Заслухавши пояснення заявника, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що додатковою постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 21360 грн.

Вбачається, що 26.01.2022 Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

Звертаючись до суду з скаргою, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що в даному виконавчому листі було не вірно зазначено дані по-батькові боржника - « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 », а тому виконавчий лист не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містив правильних відомостей про боржника, в зв`язку з чим приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, без відкриття виконавчого провадження.

Також судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2022, виправлено помилку, допущену у виконавчому листі №760/2720/21, виданому Солом`янським районним судом м. Києва 20.01.2022, шляхом зазначення в графі «Боржник» правильно по-батькові боржника « ОСОБА_1 » замість неправильного « ОСОБА_1 ».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов`язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Стаття 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України гарантують обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язкові вимоги до виконавчого документа.

Частина 4 ст. 4 Закону визначає вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачеві.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Встановлено, що 02.02.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шабановим В.В.,було винесено постанову ВП №68463245 та відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/2720/21, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 26.01.2022 р., на підставі додаткової постанови Київського апеляційного суду від 22.12.2021 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 21360 грн.

Примусове виконання рішень здійснюється органами державної виконавчої служби на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відомості про сторін виконавчого провадження вносяться до АСВП на підставі даних, зазначених у виконавчому документі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Так, відповідно до частини першої даної статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою статті 18 цього закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо: не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання; він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом; пред`явлений до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відомості про боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , зазначено у виконавчому листі №760/2720/21, виданому Солом`янським районним судом м. Києва 26.01.2022 р.

З копії виконавчого листа, наявного в матеріалах справи вбачається, що в графі «Боржник» зазначено відомості по-батькові « ОСОБА_1 ».

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень). Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

При цьому з копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, відомості про боржника зазначено: ОСОБА_1 .

Крім того, як встановлено під час розгляду скарги, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2022, виправлено помилку, допущену у виконавчому листі, виданому Солом`янським районним судом м. Києва 26.01.2022, шляхом зазначення в графі «Боржник» правильного по-батькові боржника « ОСОБА_1 » замість неправильного « ОСОБА_1 ».

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шабановим В.В. виконавчі дії проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження, а тому подана скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 18, 76-81, 258-260, 268, 273, 353, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження № 68463245 від 02.02.2022 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шабанова Віталія Валерійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.