ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/6972/17

провадження № 22-ц/4809/191/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Тупало М.П.;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Садове товариство «Тюльпан»

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2021 року, у складі головуючого судді Павелко І.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Садове товариство «Тюльпан» про усунення перешкод в праві користування належної на праві власності земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Садове товариство «Тюльпан» про усунення перешкод у праві користування належної на праві власності земельної ділянки.

Просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0091, цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні даною земельною ділянкою шляхом знесення існуючих огорож, які перекривають під`їздні шляхи, обумовлені «Проектом організації та забудови садового товариства «Тюльпан», до належної - ОСОБА_1 , земельної ділянки АДРЕСА_2 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, яке просить скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо не надання ним належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та неможливістю встановити саме на якій земельній ділянці знаходиться огорожа, ворота та хвіртка.

Також посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Земельного кодексу України, не враховано висновок експерта, не взято до уваги судове рішення, згідно якого ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безоплатно у власність площею 0,1200 га.

Вказує на те, що фактично відповідач використовує більшу площу земельної ділянки ніж зазначено у правовстановлюючих документах.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Посилається на те, що збільшення земельної ділянки відповідача відбулося не за рахунок землі позивача, а тому права ОСОБА_1 не порушено відповідачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка кадастровий номер 0:02:009:0091, за адресою АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ( том 2 а.с. том 7- 10).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка (кадастровий номер 0:02:009:0171), за адресою АДРЕСА_3 ,, площею 0,12 га належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності індексний номер 31105311 від 17.12.2014 (том 1 а.с.31,32 ).

Відповідно державного акту на право користування землею серія Б №050811 земельна ділянка площею 6,8 га, для розміщення колективних садів, надана в користування Садовому товариству «Тюльпан» м. Кіровоград.

З висновку складеного за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи №258 від 22.05.2020 вбачається, що згідно наданого на дослідження Державного акту серія Б № 050811 земельна ділянка Садового товариства «Тюльпан» м. Кіровоград по правій боковій межі (від Б до А) межує з землями будинку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У зв`язку із ненаданням на дослідження документації із землеустрою на земельну ділянку Садового товариства «Тюльпан» м. Кіровоград, згідно Державного акту серія Б №050811, за основу взяті межі суміжної по правій боковій межі земельної ділянки Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідно до наданої на дослідження копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (том 1 а. с. 238) земельну ділянку кадастровий номер :02:009:0168, площею 15,04 га., надано у постійне користування Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» для розміщення бази відпочинку «Гірник» в районі радгоспу «Тюльпан» відповідно до рішення Кіровоградської міської ради народних депутатів від 26.06.1996 №415.

Межі земельної ділянки кадастровий номер :02:009:0168 наведено в наданій на дослідження копії технічної документації із землеустрою ( том 1 а. с. 239-247).

Суд першої інстанції встановив, що запроектована дорога біля правої бокової межі земельної ділянки Садового товариства «Тюльпан», згідно генерального плану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 №600, проходить суміжно з лівою боковою межею земельної ділянки ДП«Схід ГЗК» (кадастровий номер :02:009:0168).

За результатами проведеного дослідження встановлено, що на дорозі запроектованій, згідно генплану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 № 600, фактично розташовані наступні споруди: хвіртка, огорожа з дротяної сітки, огорожа з профільованого металевого листа, огорожа з профільованого металевого листа в цегляних стовпах, металеві ворота.

Споруд, що за своїми ознаками відповідали б визначенню автомобільна дорога, при обстеженні виявлено не було.

Правильного дійшов висновку суд, що встановити на якій земельній ділянці знаходяться огорожа, ворота та хвіртка, що розташовані на дорозі запроектованій згідно генплану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 № 600, не є можливим у зв`язку із ненаданням на дослідження документації із землеустрою до Державного акту серія Б №050811 та правовстановчої і технічної документацію із землеустрою на земельну ділянку реабілітаційно-тренувального комплексу УСБУ.

Фактичні межі земельної ділянки № НОМЕР_1 (кадастровий номер 0:02:009:0171), за адресою АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_2 не відповідають межам на площі згідно правовстановчій документації та технічній документації із землеустрою , а саме фактично земельна ділянка має площу на 0,1674 га, більше ніж зазначено в правовстановчій документації.

За результатами проведених досліджень, експертом було зроблено висновок про те, що дорога (проїзд) до земельної ділянки № НОМЕР_2 (кадастровий номер :02:009:0168) , яка розташована у Садовому товаристві «Тюльпан» , передбачена генпланом Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан» в натурі , станом проведення обстеження, відсутня (т.2 а.с. 69).

З пояснень експерта, який був допитаний в суді першої інстанції вбачається, що встановити на якій земельній ділянці розташована огорожа, хвіртка, які на думку позивача перешкоджають йому користуватися земельною ділянкою в садовому кооперативі за відсутності відповідних документів є неможливим. …

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач не довів належним чином порушення його прав саме відповідачем.

Доказів про встановлення відповідачем на земельній ділянці, яка належить йому огорожі не надано.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 35 Земельного Кодексу України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств (частини 4,6).

Відповідно ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до вимог ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей неприємні запахи, забруднення, тощо.

Частина 2 ст. 103 ЗК України передбачає те, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозоляють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 83 ч. 4 Земельного Кодексу України вбачається, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (проїзди, шляхи).

Суд першої інстанції правильно визнав недоведеними доводи позивача, що саме відповідач встановив огорожу на своїй земельній ділянці і таким чином перешкоджає користуватися проїздною частиною СТ «Тюльпан».

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 2014 року є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,12 га для ведення садівництва у Садовому товариству «Тюльпан».

Під час проведення експертизи встановлено, що ОСОБА_2 фактично користується земельною ділянкою 0,1674 га , проте збільшення площі фактичного користування земельної ділянки відбулося не за рахунок земельної ділянки позивача чи земель загального користування (доріг, проїздів).

Таким чином, з боку відповідача відсутні будь які протиправні дії щодо прав позивача.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

13.01.2023 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний