Справа № 489/8460/21
Провадження № 2/487/1471/22
12 липня 2022 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва питання про судові витрати на підставі заяви позивача про надання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення, зроблену до закінчення судових дебатів у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
23 червня 2022 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.
Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 12 липня 2022 року 10:30 год.
Встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, який не може перевищувати п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
29 червня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Істоміної К.В., яка надіслана 28.06.2022, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь позивачки судові витрати по справі, а саме витрати на оплату правової допомоги у розмірі 3000 грн. та судовий збір 908,00 грн.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначено частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подані у встановлений судом строк.
Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137,141,142 ЦПК України.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи п. п.1, 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Заочним рішенням суду від 23 червня 2022 року вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору на користь держави та на користь позивача по 908,00 грн.
У зв`язку із заявою представника позивача про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, призначено судове засідання.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року між адвокатом Істоміною Катериною В`ячеславівною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 15/12-02, відповідно до якого сума гонорару складає 3000 грн., яка оплачується заявником в день підписання цього договору.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №14 від 15.12.2021, ОСОБА_1 сплачено 3000 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги.
24.06.2022 року складено Акт виконаних робіт, засвідчений підписами адвоката Істоміної К.В. та замовника ОСОБА_1 .
З наданих доказів встановлено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд також враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 статті 135 ЦПК України).
Відповідач жодних заперечень суду не надіслав.
Підсумовуючи викладене, враховуючи розмір виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Щодо стягнення судового збору на користь позивачки з відповідача, то це питання вже вирішено у заочному рішенні від 23 червня 2022 року.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 264, 270, 352-353 ЦПК України, суд,
Доповнити рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначивши таке:
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Додаткове заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове заочне набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне додаткове рішення складено 12 липня 2022 року.
Суддя: З.М. Сухаревич