Справа № 344/7739/22
Провадження № 2/344/2519/22
У Х В А Л А

01 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису від 14.01.2022 року за № 4524, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з частиною 2 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України про загальні правила підсудності, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас статтею 28 Цивільного процесуального кодексу України передбачена альтернативна підсудність справ, тобто за правом вибору самого позивача.

Так, згідно з частиною 12 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тобто, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), законодавець встановлює альтернативну підсудність. Однак правила альтернативної підсудності застосовуються самим позивачем.

Звертаючись з даним позовом позивачка зазначає, що позов нею подається відповідно до частини 12 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису, за місцем її проживання.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин 1-2 наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Вищевказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 263/14171/19, провадження № 61-21991св19).

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження № 68654589 від 15.02.2022 року, виконавчі дії приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л. з виконання оспорюваного виконавчого напису проводяться за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», с. Козина увійшло до Галицької територіальної громади, що в Галицькому районі Івано-Франківської області.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що виконавчі дії за оспорюваним виконавчим написом провадяться за місцем проживання боржника у АДРЕСА_1 , що в Галицькому районі та враховуючи те, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, тому зазначену цивільну справу слід передати за підсудністю Галицькому районному суду Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відтак, суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає передачі за належною територіальною підсудністю до Галицького районного суду Івано-Франківської області (77101, м. Галич, вул. Караїмська, 10).

Керуючись ст.ст. 31, 187, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню направити за підсудністю для розгляду до Галицького районного суду Івано-Франківської області (77101, м. Галич, вул. Караїмська, 10).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.