1Справа № 335/3125/22 2/335/1940/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Чернухи В.Е., позивача ОСОБА_1 , розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову, 07.06.2022, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.05.2011 сторони уклали шлюб, який наразі розірвано, та ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як зазначає позивач, проживає разом із нею за її місцем реєстрації, незважаючи на те, що зареєстрований за адресою проживання відповідача.

Відповідач надає грошові кошти на утримання сина нерегулярно, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 14.07.2022.

12.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , у якому він просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, та провести судове засідання за його відсутності.

В обґрунтування відзиву зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивач та їх син проживають разом, а також позивач не надала доказів, що вона зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину і що їй було відмовлено у видачі судового наказу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому, та просила його задовольнити, зазначивши, що її неповнолітній син проживає разом із нею, зняти його з попереднього місця реєстрації проживання вона не має можливості без згоди його батька, але їх син ніколи не проживав з батьком після їх розлучення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглянути у його відсутність.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 139.

При цьому, судом встановлено, що на момент народження сина позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, та мала прізвище « ОСОБА_4 ». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 шлюб між сторонами у справі розірвано.

18.09.2021, у зв`язку із укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії НОМЕР_2 , актовий запис 1551.

У позові позивач вказала, що дитина ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою зареєстрованого місця проживання його батька відповідача у справі, де й вона була зареєстрована до розірвання шлюбу, однак дитина проживає разом із нею, ходить до школи за місцем реєстрації, та перебуває на її утриманні, а відповідач нерегулярно надає кошти на утримання сина.

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 02.11.2021, яка долучена позивачем до позову, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У довідках Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №92 ЗМР, № 01-13/125 від 16.02.2021 та № 01-13/261 від 10.06.2022, які видані позивачу та які долучені до матеріалів справи позивачем, зазначено, що позивач сама виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в у вказаній школі; батько ОСОБА_2 участі у навчанні та вихованні сина не приймає.

З врахуванням вищевикладеного судом встановлено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача з приводу того, що позивачем не доведено, що дитина проживає разом із нею, оскільки у відзиві відповідач не зазначає де ж проживає їх син, якщо не з позивачем, у тому числі і не зазначає, що дитина проживає разом із ним, а позивач у свою чергу надала довідки зі школи у якій навчається син, які доводять, що позивач проживає разом із сином та займається його вихованням.

Також, у відзиві відповідач зазначив, що позивач не зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів та не надала доказу, що їй було відмовлено у видачі судового наказу.

Однак, такі доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок позивача перед поданням до суду позову, звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу та отримати відмову у його видачі, натомість ч. 2 ст. 161 ЦПК України визначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, у тому числі про стягнення аліментів, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2022, дата поштового відправлення позову до повноліття дитини.

Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача.

При цьому суд враховує позицію відповідача, який у відзиві за позов не зазначав про незгоду із розміром аліментів, про стягнення якого було заявлено позовні вимоги.

Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2022 до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.07.2022.

Суддя К.В. Гашук