ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14 липня 2022 року

м. Чернівці

Справа № 715/646/21

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одинака О. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів Литвинюк Ірини Миколаївни, Височанської Наталі Казимирівни, Лисака Ігоря Никодимовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 9 лютого 2022 року,

встановив:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , звернувся до Чернівецького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 9 лютого 2022 року.

Автоматизованою системою розподілу справ між суддями справу призначено судді-доповідачеві: Височанській Н.К., судді, які входять до складу колегії: Лисак І.Н., Литвинюк І.М.

12 липня 2022 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав заяву про відвід суддям Литвинюк І.М., Лисаку І.Н., Височанській Н.К., посилаючись при цьому на те, що дії суду з приводу постановлення ухвали від 29 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи та витребування доказів породжують сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаних суддів, оскільки ними процесуальні питання про призначення експертизи та витребування доказів було вирішено поза межами судового засідання, без повідомлення учасників справи, що суперечить закону. Окрім того, судді при вирішенні процесуальних питань про призначення експертизи та витребування доказів керувалися припущеннями суб`єктивного характеру та вирішували вказані процесуальні питання вибірково, відповідаючи на одні аргументи та залишаючи поза увагою інші аргументи, які викладені у клопотаннях про призначення повторної експертизи та витребування доказів, а також порушили засади гласності та відкритості судочинства, порушили процесуальний закон у частині надання учасникам справи можливості знати про правові позиції інших учасників справи, вчинення ними тих чи інших процесуальних дій, вживати заходи процесуального реагування, надавати пояснення та міркування у судовому засіданні.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів визнано необґрунтованою та передано питання про відвід суддів на розгляд судді, який не входить до складу суду у відповідності до положень статті 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2022 року вказану заяву передано судді Чернівецького апеляційного суду Одинаку О.О.

Згідно з частиною 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, пункти 49, 50).

Суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 5 липня 2022 року у справі № 369/2874/20.

Вивчивши матеріали апеляційного провадження та проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів: Литвинюк І.М., Лисаку І.Н., Височанській Н.К., вважаю, що підстави для задоволення цієї заяви відсутні, оскільки доводи заявника обґрунтовані виключно припущеннями і вони не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості вказаних суддів.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Ilie v. Romania», заява № 26220/10).

Крім того, зміст заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , свідчить про незгоду з процесуальними діями суддів, які не можуть констатувати наявність обставин, що вказують на сумніви щодо об`єктивності та неупередженості суддів, а є реалізацією суддями своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта стаття 36 ЦПК України).

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12 липня 2022 року у справі № № 161/19560/18.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід суддів Литвинюк Ірини Миколаївни, Височанської Наталі Казимирівни, Лисака Ігоря Никодимовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Заставнівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак