Справа № 405/1312/22
Провадження № 2/405/246/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі № 405/1312/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 31.03.2022 року звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований 02 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №744.

Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

При цьому, 06 травня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 направлено письмові пояснення по справі, зареєстровані судом за вх. № 7531, в обґрунтування яких зазначено, що 02.09.2015 року між ним ( ОСОБА_1 ) та позивачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №744. Від шлюбу спільних дітей не мають, а донька позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є його (відповідача ОСОБА_1 ) біологічною дитиною, оскільки перебуваючи у шлюбі він (відповідач) дав згоду на внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині відомостей про батька дитини та зміну її (дитини) прізвища. Також зазначив, що спільне життя та подружні стосунки з позивачем ОСОБА_2 складалися вдало до початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України, після чого, ними спільно було прийнято рішення про виїзд ОСОБА_2 до АДРЕСА_1 , та з 24.02.2022 року та по теперішній час, дружина (позивач) один раз, а саме: 21.03.2022 року приїжджала додому забрати весняні речі, а він (відповідач), в свою чергу, постійно перераховує кошти на її рахунок, поповнює мобільні телефони та постійно спілкується з ними (дружиною та донькою) у месенджерах. Вважає, що звернення дружини ОСОБА_2 з позовом до суду про розірвання шлюбу викликане емоційним станом та нестійкою ситуацією в країні. Враховуючи зазначене, просив закрити провадження у справі.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 направлено клопотання, яке зареєстроване судом 19.05.2022 року за вх. № 8451, в якому просив припинити провадження у справі, у зв`язку з його (відповідача) незгодою розривати шлюб з ОСОБА_2 та запереченням проти викладеного в позовній заяві. Окрім того, повідомив, що судовий збір сплачений позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, він (відповідач ОСОБА_1 ) сплатив на рахунок позивача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, в т.ч. і шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначеного позивачем в позовній заяві, а саме: НОМЕР_1 , та згідно з довідкою про доставку SMS-повідомлення, SMS-повідомлення доставлено 31.05.2022 року 11:00:00, при цьому, після відкриття провадження у справі, позивач подала заяву, зареєстровану судом 02 червня 2022 року за вх. № 9425 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 01.07.2022 року за вх. № 11578, в якій розгляд справи провести без його участі. Заперечив щодо позовних вимог позивача. Вважає, що спору у сім`ї не існує. Просив розгляд справи припинити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши зміст заявленого відповідачем ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Підстави для закриття провадження у справі визначені ст. 255 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Необхідність запровадження такого правила як закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правом розпоряджатися предметом спору наділено лише позивача (ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України), при цьому, в даній справі позивач не заявляла клопотання про відмову від позову чи закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, а навпаки, позивач в поданій до суду заяві наполягає на вирішенні позовних вимог по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положенням ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Отже, при наявності в провадженні суду спору про право, від розгляду якого позивач не відмовилася та за результатами його вирішення суд повинен ухвалити рішення по суті спору, натомість закриття провадження у справі призводить до позбавлення позивача права повторного звернення до суду за захистом порушеного права (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Слід зазначити, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц зазначив, що за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Здійснюючи логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми, Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 вказав на те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

З огляду на викладене, судом відзначається, що у даній справі предметом заявленого позивачем ОСОБА_2 позову є розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , зареєстрованого 02 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №744, враховуючи позицію позивача за якою подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її (позивача) інтересам, про що свідчить подана 02 червня 2022 року на адресу суду заява останньої про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу, відповідно у даній справі предмет спору,- є наявним.

Виходячи з вищевикладеного, застосовуючи норми чинного цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.197, 255, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі № 405/1312/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, - не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова