ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3844/21
провадження № 2/753/71/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Вітомському О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 березня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 752/20763/18 про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року до 18.11.2019 року в розмірі 164 147,09 грн.

02 квітня 2020 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 61562402 та передано до Київської філії ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна шляхом електронних торгів належну на праві приватної власності 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить відповідачу.

06 січня 2021 року державним виконавцем Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про передачу майна позивачу в рахунок погашення боргу. Того ж дня складено акт про передачу майна позивачу в рахунок погашення боргу.

12 січня 2021 року на підставі вказаного акту приватним нотаріусом Легким В.В. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстровано в реєстрі за номером 39. Цим свідоцтвом посвідчено що позивачу належить на праві приватної власності майно, що складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що раніше належало відповідачу. На підставі згаданого свідоцтва 12.01.2021 приватним нотаріусом Легким В.В. здійснена державна реєстрація права власності позивача на вищезазначене нерухоме майно.

13 січня 2021 року відповідач знятий з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_4 добровільно залишати спірну квартиру відмовляється, чим перешкоджає позивачу вільно користуватись (проживати) та розпоряджатись власним майном.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом,02 березня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №752/20763/18 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року до 18.11.2019 року в розмірі 164 147, 09 грн.

02 квітня 2020 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконання виконавчого листа № 752/20763/18 відкрито виконавче провадження №61562402.

05 жовтня 2020 року державним виконавцем РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві у ВП № 61562402 при примусовому виконанні виконавчого листа №752/20763/18 належне на праві приватної власності майно Відповідача, що складається з1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , передано до Київської філії ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна шляхом електронних торгів.

Згідно протоколу №517542 від 21.12.2020 року треті електронні торги з реалізації згаданого арештованого майна відповідача не відбулися.

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказане майно Відповідача передано позивачу за початковою ціною третіх електронних торгів, тобто за 163 660 грн.

06 січня 2021 року державним виконавцем Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про передачу майна ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу.

Того ж дня державним виконавцем Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві складено акт про передачу майна позивачу в рахунок погашення боргу.

Судом також встановлено, що частина майна ОСОБА_4 не було іпотечним майном, а було реалізовано державним виконавцем у межах виконавчого провадження.

12 січня 2021 року на підставі вказаного акту про передачу майна Позивачу в рахунок погашення боргу приватним нотаріусом Легким В.В. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстровано в реєстрі за номером 39. Цим свідоцтвом посвідчено що позивачу належить на праві приватної власності майно, що складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_4 . На підставі даного свідоцтва 12.01.2021 року приватним нотаріусом Легким В.В. здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на вищезазначене нерухоме майно.

13 січня 2021 року на підставі звернення позивача відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 знятий з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб № 56602750 від 14.01.2021 року у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , станом на 14.01.2021 року відповідач зареєстрованим не значиться.

Окрім позивача відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.02.2008 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Між відповідачем та вказаними співвласниками квартири, нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності укладено не було. Виділення часток майна співвласників у натурі не здійснено.

З липня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають окремо. З того часу і до сьогодні відповідач одноосібно проживає в спірній квартирі. Вищезгадані власники квартири, а також зареєстровані в ній особи - малолітні діти одного зі співвласників, належним майном не користуються.

Позивач та відповідач не є членами сім`ї, в розумінні положень СК України, та спільним побутом не пов`язані. Відповідач добровільно залишати квартиру АДРЕСА_1 відмовляється, чим перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись власним майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, відповідно до частини першої і четвертої якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вище викладене та те, що ОСОБА_3 набула право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в рамках примусового виконання рішення суду в рахунок погашення боргу з ОСОБА_4 , тобто на законних підставах, вона не є такою особою, яка повинна надати відповідачу при його виселенні інше житлове приміщення у розумінні статті 109 ЖК УРСР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 196/476/13-ц провадження № 61-48206св18.

У спростування зазначеного будь яких доказів з боку відповідача суду не надано.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Адвокатським Об`єднанням «Декань & Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 2020/09-15 від 15.09.2020 року надається правова допомога Позивачу. Гонорар адвоката складає 15 000 грн. З урахуванням зазначеного з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 15, 16, 316-319, 321, 391, 526 Цивільного кодексу України, стст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 158, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15 000 грн. правничої допомоги, 908 грн. судового збору, а всього 15 908 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення.

Суддя :