Справа № 286/292/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2022 року ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані в АДРЕСА_1 , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , чим усунути перешкоди у користуванні будинком та припинити їх реєстрацію в ньому. В обгрунтування вимог зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані дружина її брата ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 .. Відповідачі зареєстровані в будинку з 17.02.2004 року, але вони не проживали у ньому жодного дня, наскільки їй відомо проживають вони в м. Буча Київської області. Вона декілька разів говорила із ними про припинення реєстрації в будинку, але вони не бажають зробити це добровільно та припинити реєстрацію. Посилаються на неможливість зареєструватись в іншому місці через відсутність власного житла. Так як відповідачі зареєстровані в будинку, вона не може нормально розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримали 14.05.2022 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2021 року копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6-10).

Згідно довідок виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області №136 від 25.01.2022 та №178 від 07.02.2022 року, ОСОБА_2 , 1955 р.н. та ОСОБА_3 , 1978 р.н., зареєстровані в АДРЕСА_1 , але не проживають з 2004 року по даний час (а.с.18,19).

Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів в будинку, який належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки відповідачі не проживають у вказаному будинку, їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 272, 273, 280-285, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України та ст. 150 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч