Справа № 464/664/22
пр.№ 2/464/729/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 464/664/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити опіку над малолітньою дитиною, призначивши їй опікуна ОСОБА_1 , покликаючись на те, що відповідач не бажає брати участь у вихованні сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 14 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання призначене на 12:00 год 21 червня 2022 року не з`явилися.

Позивач та третя особа скористалися правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подали до суду заяви, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Відзиву на позовну заяву не подав.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України).

За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 30 липня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 4542.

Матір дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 451, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 26 травня 2020 року Сихівським районним у місті Львові відділом ДРАЦС ЗМУМЮ (м.Львів).

Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами ч.ч.1-3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач, дідусь малолітньої дитини, покликається, на те що відповідач батько дитини його вихованням не займається, матеріально не допомагає та стосунки з ним не підтримує. Після смерті дочки, матері дитини, доглядає, виховує та опікується онуком, який з ним і проживає. Указане також підтверджується довідкою Львівської лінгвістичної гімназії Львівської міської ради Львівської області № 01-22/174 від 06 травня 2021 року, з якої вбачається, що за час навчання у гімназії опікою, навчанням та вихованням учня ОСОБА_3 постійно цікавиться тільки його дідусь ОСОБА_1 , який постійно відвідує батьківські збори, позакласні та позашкільні заходи за участю дитини. За весь час батько ОСОБА_2 , жодного разу не відвідував навчальний заклад і не цікавився навчанням дитини.

За правилами ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновком Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування від 24 травня 2021 року № 12 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. У даному висновку вказано, що батько не бажає брати участь у вихованні сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально не забезпечує, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 06 травня 2021 року.

Оцінивши даний висновок, суд вважає такий достатньо аргументованим та ураховує при вирішенні спору.

Таким чином, судом установлено, що відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків та ухиляється від їх виконання, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, станом здоров`я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з сином, не проявляє ініціативи до зустрічей, тобто не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов`язків щодо нього, хоча це є його обов`язком згідно з вимогами сімейного законодавства.

Установлені у даній справі обставини беззаперечно підтверджують навмисне, свідоме ухилення відповідачем від виконання обов`язків по вихованню сина.

Саме такий крайній захід як позбавлення батьківських прав підлягає застосуванню до відповідача, який ухилився від виконання батьківських обов`язків.

Ураховуючи викладене, суд приходить висновку пропозбавлення відповідача батьківських прав.

Розглядаючи вимогу позивача про встановлення над малолітньою дитиною опікуна, суд прийшов наступного.

Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

За вимогами ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. (ч.1 ст.63 ЦК України).

Визначення поняття «діти, позбавлені батьківського піклування» наведено у Законі України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

З урахуванням того, що малолітній ОСОБА_3 не є дитиною позбавленою батьківського піклування, оскільки відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_2 , відтак позовні вимоги про встановлення опіки є передчасними та у задоволенні таких слід відмовити.

Водночас особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

У ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до його повноліття, з відповідача слід стягувати аліменти на користь та утримання його дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07 лютого 2022 року. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Оскільки питання піклування/опіки відносно ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не вирішено, тому що влаштування дитини має вирішуватись безпосередньо органом опіки та піклування після набрання рішенням суду законної сили, саме на них покладено обов`язок по подальшому влаштуванню дитини, відтак стягнення аліментів на утримання дитини має відбуватись шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Для цього позивача слід зобов`язати відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Указане узгоджується з постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №464/7647/17 (провадження №61-8172св19).

З урахуванням того, що позивача зобов`язано відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, тому суд не застосовує положення ч.1 ст.430 ЦПК України, не допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 992,40 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У задоволенні позовних вимог у частині встановлення опіки відмовити.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 відкрити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2

третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування, , м. Львів, просп. Червоної Калини, 66

Повне рішення суду складено 28 червня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна