07.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/5613/21
Номер провадження: 2/205/592/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про розірвання договору купівлі продажу та визнання права власності на частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про розірвання договору купівлі продажу та визнання права власності на частину квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , мешкала разом із своїм батьком, ОСОБА_6 (далі Відповідач -5), матір`ю, ОСОБА_3 (далі Відповідач -2), сестрою ОСОБА_4 (далі Відповідач -3), та племінницею ОСОБА_5 (далі Відповідач -4), у квартирі АДРЕСА_1 . Вищевказана квартира належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.04.2009 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням № 6/127-09 від 06.04.2009 року та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР від 03.06.2009 року.

Далі позивач зазначає, що 28.12.2015 року між продавцями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , яка діяла за себе та на підставі нотаріально посвідченої довіреності, від імені ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі продажу вказаної квартири. Відповідно до умов цього Договору, продаж здійснено за домовленістю сторін за суму 149 635 грн. 00 коп., однак, позивач стверджує, що фактично квартиру продано за 35 000 доларів США 00 центів, що на той момент дорівнювало 809 812 грн. 01 коп.

У зв`язку із тим, що на час укладання договору купівлі продажу, вона, ОСОБА_1 , перебувала у стані депресії, яка продовжувалась у подальшому протягом тривалого часу, і тому була не в змозі брати участь у перемовинах щодо продажу вищевказаної квартири, а її родичі запевнили, що нададуть їй місце для проживання та вона отримає належну їй частку грошей від продажу квартири.

Однак, внаслідок неотримання позивачем належної їй 1/5 частини коштів від суми продажу квартири у вигляді 35 000 доларів США 00 центів, що на той момент дорівнювало 809 812 грн. 01 коп., були порушені істотні умови договору, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду та просити суд розірвати Договір купівлі продажу від 28.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3022, а також, визнати право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалися на обставини, що викладені у позовній заяві та у заяві про прийняття судових дебатів у письмовому вигляді. Після оголошення перерви, надали до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності. У такій письмовій заяві просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача -1 - ОСОБА_2 адвокат Цівань Наталія Володимирівна просила суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, у тому числі із міркувань спливу строків позовної давності, про що подала відповідну письмову заяву.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна у відкрите судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі.

Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину, що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через неявку вказаних учасників справи, створюючи їм всі умови для прийняття участі в розгляді справи, у тому числі через належне повідомлення про таку процесуальну дію, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року вирішено звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про розірвання договору купівлі продажу та визнання права власності на частину квартири.

Ухвалою суду від 12.04.2022 року по даній цивільній справі вирішено допитати в якості свідка позивача ОСОБА_1 (за її згоди), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 26.08.2022 року по даній цивільній справі вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни (місце знаходження: АДРЕСА_3 ) всі наявні документи, які пов`язані з укладанням та посвідченням 28 грудня 2015 року Договору купівлі продажу між продавцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діяла за себе та на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною від 28.12.2015 року за № 3019 від імені ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_2 .

Оскільки вказаних наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позовних вимог, з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.04.2009 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно з розпорядженням № 6/127-09 від 06.04.2009 року, та яке було зареєстровано Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 03.06.2009 року за реєстраційним номером № 27445809.

Судом також встановлено, що 28.12.2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діяла за себе та на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною від 28.12.2015 року за № 3019 від імені ОСОБА_6 , як продавцями з однієї сторони, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено Договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п. 4 вказаного Договору продаж здійснено за домовленістю сторін за суму 149 635 грн. 00 коп., які продавцями одержані повністю від покупця при підписані цього договору, сторони підтверджують факт повного розрахунку за придбане нерухоме майно, правові наслідки укриття розміру продажної ціни (в тому числі роз`яснено покупцю те, що у випадку розірвання цього договору він має право на отримання суми, зазначеної у п. 4 цього договору) відчуженого майна їм, сторонам, нотаріусом роз`яснено.

Судовим розглядом встановлено, і позивачем не оспорювалось, що вищевказаний спірний договір купівлі продажу було підписано, у тому числі, особисто позивачем ОСОБА_1 .

Оглядом такого договору судом встановлено, що останній також є посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною та зареєстрованим у реєстрі за № 3022.

Оскільки позивач наполягає на тому, що з нею, як з покупцем, не здійснено остаточний розрахунок за таким договором, а у свою чергу інші учасники справи такої обставини не визнають та заперечують її, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, установленим статтею 203 цього Кодексу. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

В даному випадку судовим розглядом встановлено, що вищевказаний спірний Договір купівлі продажу від 28.12.2015 року є підписаний усіма його сторонами та нотаріально посвідчений.

Відповідно до статті 1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді. Розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Граничні суми розрахунків готівкою для фізичних та юридичних осіб, а також для фізичних осіб-підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України.

В даному випадку, відповідно до п.4 спірного Договору, продаж здійснено за домовленістю сторін за суму 149 635 грн. 00 коп., які продавцями одержані повністю від покупця при підписані цього договору, сторони підтверджують факт повного розрахунку за придбане нерухоме майно, правові наслідки укриття розміру продажної ціни (в тому числі роз`яснено покупцю те, що у випадку розірвання цього договору він має право на отримання суми, зазначеної у п. 4 цього договору) відчуженого майна їм, сторонам, нотаріусом роз`яснено.

Суд зазначає, що підписання такого договору свідчить про те, що розрахунок за частину квартири здійснено повністю та про те, що немає претензій до покупця щодо оплати з боку продавців.

Отже, положення договору про те, що сторона договору сплатила іншій стороні належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші.

Суд також вказує, що включення в договір купівлі-продажу положення про оплату однією стороною на користь іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір.

Аналогічні за своїм змістом правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду № 916/667/18 від 08.09.2020 р.

Суд вважає, що вказаний пункт договору в тій його частині, в якій він містить відомості про отримання продавцями грошей, суму цих грошових коштів є даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Отже, положення договору, які містять зазначені відомості, відповідають визначенню доказів, наведеному в статті 76 ЦПК України, а тому вони є доказом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 76 ЦПК України вони є письмовим доказом, в даному випадку доказом того, що сторони погодили ціну договору саме в розмірі 149 635 грн. 00 коп., і така сума була сплачена покупцем продавцям у її повному обсязі.

Суд вказує, що в силу положень абз. 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Саме тому суд не може взяти до уваги показання позивача, допитаного як свідка, з приводу обставин вчинення такого правочину.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

В даному випадку позивачем не подано суду будь-яких письмових доказів, засобів аудіо-, відеозапису та інших доказів, які б відповідали критеріям належності, достатності, допустимості та достовірності, і які б доводили тези позивача щодо того, що фактично вказану квартиру продано за 35 000 доларів США 00 центів, що на той момент дорівнювало 809 812 грн. 01 коп.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі через недоведеність позовних вимог.

Щодо застосування строків позовної давності, суд вказує про наступне.

Представник відповідача ОСОБА_2 у своїй заяві заявив про застосування наслідків спливу позовної давності.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц (провадження № 14-252цс18) зроблено висновок, «що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову сплив позовної давності не відповідає вимогам закону.

Враховуючи, що за результатом вирішення даного спору по суті суд ухвалює рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог через його недоведеність та необґрунтованість, то в суду відсутні правові підстави для застосування інституту, що регламентує наслідки спливу строку позовної давності.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, суд вважає, судові витрати по справі віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 76-81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. (місце знаходження: АДРЕСА_3 ) про розірвання договору купівлі продажу та визнання права власності на частину квартири відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан