Провадження № 2/761/4954/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Соломон О.М.,

за участі

представника позивача: Гижко А.А.,

представника третьої особи: Ольховської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 , треті особи - служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право проживання у гуртожитку, розірвання договору найму жилого приміщення та виселення з гуртожитку, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року до суду надійшла позовна заява Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право проживання у гуртожитку, розірвання договору найму жилого приміщення та виселення з гуртожитку.

Під час слухання справи були залучені як треті особи - служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації та служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації.

В позовних вимогах позивач просить:

-розірвати договір найму житлового приміщення в гуртожитку, укладеного 02.03.2005 року №248;

-визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право проживати у відомчому гуртожитку МВС за адресою: АДРЕСА_1 ;

-виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з кімнати №2 відомчого гуртожитку МВС на власну житлову площу за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги позову обгрунтовані тим, що рішенням Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ України відповідно до протоколу від 03.02.1999 року №2 медичному реєстратору Центральної військово-лікарської комісії Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_4 (в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_4 », дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») та членам її сім?ї: чоловіку - ОСОБА_7 та дочці - ОСОБА_2 тимчасово, для поліпшення житлових умов, надано кімнату №2 площею 16,4 кв.м. у відомчому гуртожитку МВС у АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_8 був виданий спеціальний ордер «Вселительная» від 03.02.1999 року №2 на тимчасове поселення. З часом шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був розірваний. ОСОБА_7 у гуртожитку не проживає і комунальні послуги йому не нараховуються, а тому на підставі положень статті 71 ЖК УРСР він втратив право користування гуртожитком. Згодом ОСОБА_1 вийшла заміж вдруге.

Відповідно до договору найму №248, укладеному між житлово-комунальним відділом МВС України та ОСОБА_1 02.02.2010 року, разом з ОСОБА_1 проживають в гуртожитку її доньки - ОСОБА_3 , 2005 року народження та ОСОБА_2 , 1994 року народження.

Визнавши ОСОБА_1 такою, що втратила право на проживання, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 також підлягають виселенню з гуртожитку.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають у власності по частині трикімнатної квартири загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , тобто мають власне житло у м.Києві. На даний час відповідачі не перебувають в трудових відносинах з МВС та більше року фактично не проживають в гуртожитку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на заявлені вимоги не направили.

Представник служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог.

Служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання уповноваженого представника не направила, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів та представника третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 127 ЖК УРСР визначає, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.128 ЖК УРСР, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку (стаття 129 ЖК УРСР).

Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.130 ЖК УРСР).

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з положенням про державну установу «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» основним завданням Центру є, зокрема, утримання гуртожитків, що знаходяться в користуванні МВС та Центру.

На підставі наказу МВС №1788 від 28.12.2015 року на баланс Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» було передано гуртожиток, що розташований по АДРЕСА_1 .

Житлова комісія ХОЗУ МВС України на засіданні, яке відбулось 09.02.1999 року прийняла рішення, зважаючи на довгострокову службу в органах (25 років) батьків, враховуючи клопотання керівництва про тимчасове покращення житлових умов цих сімей, надати ОСОБА_4 з чоловіком і дочкою кімнату №2 пл.16,4 кв.м. в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Без реєстрації. Зазначене підтверджується копією протоколу №2.

Як зазначила представник позивача, на підставі «вселительной» ОСОБА_4 вселилась в гуртожиток.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.08.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 31.03.2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

14.10.2010 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника ГУ МВС України Павленка В.О. (далі - Наймодавець) та ОСОБА_1 (далі - Наймач) був укладений Договір №248 про користування житловим приміщенням в гуртожитку центрального апарату МВС, яке перебуває у відособленому користуванні.

За умовами зазначеного договору, Наймодавець передає, а Наймач приймає у порядку та на умовах передбачених цим Договором, в строкове платне користування житлове приміщення (кімната) №2 в гуртожитку центрального апарату МВС в АДРЕСА_1 загальною площею 27,6 кв.м. Разом з наймачем в приміщенні мають право мешкати доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як передбачено умовами договору, договір діє з 14.10.2010 року до 14.10.2011 року строком на один рік.

В той же час пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця. Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Суду не надано доказів, що одна із сторін зверталась із заявою про припинення договору.

При зверненні до суду з позовом, позивач просив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з кімнати №2 відомчого гуртожитку МВС на власну житлову площу за адресою: АДРЕСА_2 та визнати їх такими, що втратили право проживати в гуртожитку.

В той же час, як вбачається з копій актів від 21.01.2020 року, 06.02.2020 року, 04.03.2020 року, 16.04.2020 року, 31.05.2020 року, 15.06.2020 року, 22.07.2020 року, 12.08.2020 року, 01.09.2020 року, 20.10.2020 року, 18.11.2020 року, 12.12.2020 року, 20.01.2021 року, 15.02.2021 року, 18.03.2021 року, 02.04.2021 року ОСОБА_1 в кімнаті АДРЕСА_4 не проживає.

Таким чином, оскільки відповідачі не проживають в гуртожитку, суд вважає що відсутні законом передбачені підстави для задоволення заявлених вимог та виселення відповідачів.

Крім того, рішенням Центральної житлової комісії МВС України від 01.07.2015 року ОСОБА_9 , 1954 року народження, чоловіка ОСОБА_10 , 1951 року народження, сина ОСОБА_11 , 1982 року народження, дочку ОСОБА_1 , 1975 року народження, онуку ОСОБА_2 , 1994 року народження знято з квартирного обліку та виключено зі списків на отримання житла на загальних підставах, що підтверджується витягом з протоколу №1.

Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №90 від 10.02.2016 року ОСОБА_9 , бухгалтера ДП Київське будівельне управління МВС з сім`єю в складі 5 осіб знято з квартирного обліку та виключено зі списків на отримання житла на загальних підставах.

В той же час, з інформації з Державного реєстру речових прав вбачається, що трикімнатна квартира АДРЕСА_5 загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. на праві спільної часткової власності належить по частині ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про право власності від 04.09.2017 року.

Як передбачено умовами п.10.6 Договору, дія договору припиняється внаслідок: закінчення строку на який його було укладено; звільнення наймача з Міністерства внутрішніх справ України; невиконання або неналежне виконання умов Договору; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на даний час звільнилась з Міністерства внутрішніх справ України, не проживає в гуртожитку, не має зареєстроване місце проживання в гуртожитку; має на праві власності інше нерухоме майно (частку в квартирі), суд вважає, що наявні законом передбачені підстави для розірвання договору найму.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,77-81, 89, 95, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» (, адреса: м.Київ, вул.Довнар-Запольського, буд.8) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 , треті особи - служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право проживання у гуртожитку, розірвання договору найму жилого приміщення та виселення з гуртожитку - задовольнити частково.

Розірвати договір №248 про користування житловим приміщенням в гуртожитку центрального апарату МВС, яке перебуває у відособленому користуванні від 14.10.2010 року, укладений між Міністерством внутрішніх справи України в особі начальника ГУ МВС України Павленка Валерія Олександровича та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

В позові Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» про визнання осіб такими, що втратили право проживання у гуртожитку та виселення з гуртожитку - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2022 року

Суддя: Н.Г. Притула