КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6957/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року (суддя Жук М.В.) про застосування заходу процесуального примусу у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: ОСОБА_2 ,

встановив:

у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В., в якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця м. Києва Павлюка Н.В. щодо не передання на реалізацію майна боржника ОСОБА_2 , описаного та арештованого згідно постанови від 8 квітня 2021 року, та зобов`язати приватного виконавця усунути порушення, здійснивши дії по передачі на реалізацію майна боржника ОСОБА_2 згідно вказаної постанови.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено судове засідання та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. належним чином завірену копію виконавчого провадження №60211764 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва №2-5701/09 від 22 лютого 2010 року. Також в ухвалі зазначено, що запитувані документи повинні бути направлені до суду не пізніше наступного дня з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали отримана приватним виконавцем Павлюком Н.В. 1 жовтня 2021 року.

2 листопада 2021 року приватним виконавцем Павлюком Н.В. електронною поштою надіслані до суду копії постанов: про відкриття виконавчого провадження № 60211764, про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 3 листопада 2021 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. належним чином завірену (прошиту, пронумеровану, з відповідним описом, скріплену підписом та печаткою виконавця) копію виконавчого провадження №60212512 у повному обсязі. Також в ухвалі зазначено, що запитувані документи повинні бути направлені до

суду не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали суду отримана приватним виконавцем Павлюком Н.В. 12 листопада 2021 року.

17 листопада 2021 року на електронну пошту Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. про продовження строку для надання копії виконавчого провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року продовжено приватному виконавцю Павлюку Н.В. строк для надання належним чином завіреної копії виконавчого провадження №60212512 у повному обсязі терміном на три дні з дня вручення копії вказаної ухвали.

Копію ухвали суду про продовження процесуального строку разом із судовою повісткою вручено приватному виконавцю 3 грудня 2021 року (с.с. 85, т. 1).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року застосовано до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича захід процесуального примусу за невиконання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 3 листопада 2021 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: ОСОБА_2 - у виді штрафу розміром три прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 6810грн, на користь Державної судової адміністрації України.

У поданій апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, прийняття її з порушенням норм процесуального права, оскільки ухвалу суду від 3 листопада 2021 року було ним виконано 10 грудня 2021 року шляхом направлення на адресу Оболонського районного суду міста Києва належним чином завіреної копії виконавчого провадження №60212512, що підтверджується списком поштових відправлень та поштовою квитанцією про відправлення №309.

Приватний виконавець Павлюк Н.В. стверджує, що з трекінгу поштових відправлень вбачається, що на адресу суду лист із копією матеріалів виконавчого провадження надійшов 13 грудня 2021 року, однак з невідомих йому причин, які не залежать від його волі, лист був перенаправлений на інше відділення та вручений за довіреністю представнику суду 20 грудня 2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В., будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги шляхом направлення судового повідомлення на електронну адресу (с.с. 247-248 т.2), направив на електронну пошту Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутність, яка підписана його електронним підписом (с.с.9-11, т. 3).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялися за наявними в матеріалах справи адресами, однак у судове засідання не з`явилися, судові повістки-повідомлення повернулися до суду без вручення з відмітками листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.5-8, т. 3).

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку

чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з вищевикладених обставин та зазначених норм процесуального права, вважається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги.

За таких обставин, на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. вимоги ухвали суду про витребування доказів не виконав без поважних причин, що призвело до порушення строків розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про необхідність вжиття до приватного виконавця заходів процесуального примусу у виді штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 810грн, з метою спонукання до добросовісного виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно частин 1 та 4 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частинами 7, 8 статті 84 ЦПК України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 143 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про

стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2021 року ухвалою суду витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. належним чином завірену копію виконавчого провадження №60211764 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва №2-5701/09 від 22 лютого 2010 року. Також в ухвалі зазначено, що запитувані документи повинні бути направлені до суду не пізніше наступного дня з дня отримання копії ухвали. (с.с. 33, т. 1).

Копія вказаної ухвали отримана приватним виконавцем Павлюком Н.В. 1 жовтня 2021 року (с.с. 38, т. 1), однак не виконана у строки, встановлені судом.

У зв`язку із не виконанням приватним виконавцем Павлюком Н.В. ухвали суду та не надання суду копії виконавчого провадження, судовий розгляд скарги ОСОБА_1 був відкладений на 3 листопада 2021 року.

2 листопада 2021 року приватним виконавцем Павлюком Н.В. на електронну пошту суду надіслані копії постанов: про відкриття виконавчого провадження №60211764, про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (с.с. 48-64, т. 1). Вказані документи електронним підписом приватного виконавця Павлюка Н.В. не підписані, відмітки про їх відповідність оригіналу не містять.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 3 листопада 2021 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. належним чином завірену (прошиту, пронумеровану, з відповідним описом, скріплену підписом та печаткою виконавця) копію виконавчого провадження №60212512 у повному обсязі. Також в ухвалі зазначено, що запитувані документи повинні бути направлені до суду не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали (с.с. 67, т. 1).

У судовому розгляді скарги ОСОБА_1 суд оголосив перерву до 17 листопада 2021 року.

Копія ухвали суду отримана приватним виконавцем Павлюком Н.В. 12 листопада 2021 року (с.с. 73, т. 1), але не виконана.

17 листопада 2021 року на електронну пошту Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. про продовження строку для надання копії виконавчого провадження, яке не підписано його електронним підписом (с.с. 78, т. 1).

Розгляд скарги ОСОБА_1 було перенесено на 25 листопада 2021 року.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року продовжено приватному виконавцю Павлюку Н.В. строк для надання належним чином завіреної копії виконавчого провадження №60212512 у повному обсязі терміном на три дні з дня вручення копії вказаної ухвали (с.с. 80, т. 1).

Розгляд скарги ОСОБА_1 перенесено на 14 грудня 2021 року.

Копію ухвали суду про продовження строку для надання документів разом із судовою повісткою вручено приватному виконавцю 3 грудня 2021 року (с.с. 85, т. 1), а тому строк для надання вищевказаних документів закінчився 6 грудня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що належним чином завірену копію виконавчого провадження №60212512 у повному обсязі приватний виконавець Павлюк Н.В. направив на адресу суду першої інстанції лише 10 грудня 2021 року (с.с. 217, т. 2). При цьому на конверті зазначив неправильний поштовий індекс, що стало підставою для пересилки поштового відправлення на належне поштове відділення та доставки даного відправлення до суду 20 грудня 2021 року.

Вказані дії приватного виконавця Павлюка Н.В. призвели до відкладення розгляду скарги ОСОБА_1 до 20 січня 2022 року.

За таких обставин, у зв`язку із невиконанням приватним виконавцем Павлюком Н.В. ухвали суду про надання копії документів, розгляд скарги ОСОБА_1 тривав з 30 серпня 2021 року по 20 січня 2022 року, що суттєво порушило строки розгляду скарги, визначені ст. 450 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції мав правові підстави для застосування до приватного виконавця Павлюка Н.В. заходи процесуального примусу.

Доводи апеляційної скарги, що ухвала суду від 3 листопада 2021 року була виконана 10 грудня 2021 року та копії матеріалів виконавчого провадження отримані судом 13 грудня 2021 року належними доказами не підтверджені і не є підставою для висновку про незаконність ухвали суду.

Отримавши ухвалу суду від 25 листопада 2021 року - 3 грудня 2021 року, приватний виконавець Павлюк Н.В. зобов`язаний був надати суду копії документів виконавчого провадження до 6 грудня 2021 року, або повідомити суд про неможливість направлення вказаних документів та зазначити причини, з яких він не може виконати вимогу суду.

Разом з цим, копії документів виконавчого провадження приватним виконавцем Павлюком Н.В. були направлені до суду тільки 10 грудня 2021 року та отримані судом 20 грудня 2021 року, що спростовано не було.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, так як з матеріалів справи вбачається, що в період з 30 серпня 2021 року по 25 листопада 2021 року районний суд неодноразово вживав заходи, спрямовані на отримання копій матеріалів виконавчого провадження з метою перевірки доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1 .

Крім того, приватним виконавцем Павлюком Н.В. не надано до суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на сприяння ухваленню судом першої інстанції рішення у вказаній справі в розумний строк, виходячи з того, що суд розглядав скаргу, подану на його бездіяльність.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Разом з цим, колегія суддів вважає, що застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. заходу процесуального примусу у виді штрафу у максимальному розмірі, встановленому законом, не є співмірним із вчиненим ним порушенням та не відповідає принципу розумності, тому вважає за можливе зменшити його розмір.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції,

обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для застосування заходів процесуального примусу до приватного виконавця Павлюка Н.В., однак, визначаючи розмір штрафу, не врахував співмірність та розумність визначеного розміру, допущеному порушенню, тому змінює ухвалу суду шляхом зменшення розміру штрафу 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб до 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року змінити, зменшивши розмір штрафу, який стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича, з 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб до 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 липня 2022 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк