МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"30" грудня 2022 р. Справа № 370/2211/22

суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., перевіривши на відповідність вимогам ст.175, 177 ЦПК України позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Лисенко Сергій Олексійович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Дурицький Андрій Петрович приватний нотаріус Макарівський районний нотаріальний округ Київська область, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності

в с т а н о в и в :

27.12.2022 року до Макарівського районного суду Київської області надійшли матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Лисенко Сергій Олексійович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Дурицький Андрій Петрович приватний нотаріус Макарівський районний нотаріальний округ Київська область, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, долучене до матеріалів позовної заяви платіжне доручення № 3040 від 22.06.2021 року на суму 2270 грн. не містить відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, тому вказане платіжне доручення не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПВ ОСОБА_4 ..

Також, відомостей щодо підтвердження зарахування судового збору у розмірі 2270 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України при перевірці судом не виявлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що додане позивачем платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за даною позовною заявою.

Крім того, п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», визначено, що якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

З поданої до суду позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, на виконання даної ухвали суду позивачем має бути надано суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору (інформація щодо реквізитів для сплати судового збору розміщена в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://mk.ko.court.gov.ua/sud1016/ ) у розмірі 2 481,00 х 2 = 4962 грн. із зазначенням у платіжному дорученні відомостей про сплату судового збору із призначенням платежу: «за подачу позовної заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПВ ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Лисенко Сергій Олексійович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Дурицький Андрій Петрович приватний нотаріус Макарівський районний нотаріальний округ Київська область, про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали суду для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків.

У разі, якщо вказані недоліки не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя