У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов Михайло Андрійович (далі - заявник, Приватний виконавець Корольов М.А.) звернувся до Солом`янського суду з поданням про надання дозволу на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,10 кв.м., житловою - 30, 0 кв.м. , яка належить ОСОБА_1 , в порядку примусового виконання виконавчого листа № 2-122-10 від 28.03.2011, виданого Сватівським районним судом Луганської області.

В обґрунтування подання заявник зазначає, що 30.01.2019 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича (далі - приватний виконавець) надійшов виконавчий лист 2-122-10, виданий 28.03.2011 Сватівським районним судом Луганської області про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,10 кв.м., житловою - 30, 0 кв.м.

Загальний розмір вимог, що підлягають сплаті на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з вартості предмету іпотеки становить 80750,12 доларів США, та 35010,76 грн., яка складається з: 72999,86 доларів США - заборгованість за кредитом; 7750,26 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 15281,87 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19728,89 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Реалізацію предмету іпотеки, на який звертається стягнення, провести шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною предмету іпотеки на рівні заставної вартості 734000,00 грн. 30.01.2019 приватним виконавцем, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58244795. Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Запис про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №30087303 від 31.01.2019.

30.01.2019 направлено запит до Вiддiлу питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Солом`янської РДА про надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

07.02.2019 приватним виконавцем у відповідності до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

14.02.2019 до приватного виконавця від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Солом`янської РДА надійшов витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно витягу в квартирі зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Вiдповідно до п. 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5: Заявка на реалізацію арештованого майна до ДП «CETAM» подається разом із такими документами (в електронній або паперовій формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка в щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404- VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; - копії документі що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче - провадження»; у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду: копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований неповнолітній, 16.04.2019 приватним виконавцем направлено лист до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про розгляд на комісії із захисту прав дитини питання щодо можливості реалізації квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

25.04.2019 надiйшла відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на запит приватного виконавця, згідно якої дозвіл на реалізацію квартири не надано. В обгрунтування відповіді зазначено, що вказане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Враховуючи вимоги п.18 ч.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного ресстру», статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статті 3 Конвенції про права дитини у разі реалізації квартири АДРЕСА_2 стороння особа набуде права володіння та користування квартирою АДРЕСА_3 матиме законне право вимагати виселення родини ОСОБА_1 в результаті чого діти будуть позбавлені права користування житлом. У зв`язку з цим, надати дозвіл на реалізацію нерухомого арештованого майна, право на проживання в якому мають діти, може тільки суд, а ненадання такого дозволу унеможливлює виконання рішення.

Зазначив, що згідно договору іпотеки № 2527, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. квартира АДРЕСА_2 передана в іпотеку Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк». Іпотекодавець не повідомивши іпотекодержателя зареєстрував місце проживання неповнолітньої у квартирі. Даний факт підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, згідно якого дата реєстрації місця проживання неповнолітнього - 01.12.2009.

Вказав, що вищевикладені факти свідчать про свідоме створення боржником штучних перешкод для звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог кредитора. Згідно п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку.

У судове засідання Приватний виконавець Корольов М.А. не з`явився про причини неявки не повідомив.

Судом встановлено, що 30.01.2019 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича (далі - приватний виконавець) надійшов виконавчий лист 2-122-10, виданий 28.03.2011 Сватівським районним судом Луганської області про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,10 кв.м., житловою - 30, 0 кв.м. Загальний розмір вимог, що підлягають сплаті на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з вартості предмету іпотеки становить 80750,12 доларів США, та 35010,76 грн., яка складається з: 72999,86 доларів США - заборгованість за кредитом; 7750,26 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 15281,87 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19728,89 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Реалізацію предмету іпотеки, на який звертається стягнення, провести шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною предмету іпотеки на рівні заставної вартості 734000,00 грн.

30.01.2019 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58244795. Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Запис про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №30087303 від 31.01.2019.

30.01.2019 2-122-10 направлено запит до Вiддiлу питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Солом`янської РДА про надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

07.02.2019 приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

14.02.2019 до приватного виконавця від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Солом`янської РДА надійшов витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу в квартирі зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований неповнолітній, 16.04.2019 приватним виконавцем направлено лист до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про розгляд на комісії із захисту прав дитини питання щодо можливості реалізації квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

25.04.2019 надiйшла відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на запит приватного виконавця, згідно якої дозвіл на реалізацію квартири не надано. В обгрунтування відповіді зазначено, що вказане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Враховуючи вимоги п.18 ч.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного ресстру», статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», статті 3 Конвенції про права дитини у разі реалізації квартири АДРЕСА_2 стороння особа набуде права володіння та користування квартирою АДРЕСА_3 матиме законне право вимагати виселення родини ОСОБА_1 в результаті чого діти будуть позбавлені права користування житлом. У зв`язку з цим, надати дозвіл на реалізацію нерухомого арештованого майна, право на проживання в якому мають діти, може тільки суд, а ненадання такого дозволу унеможливлює виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч .1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Разом з тим, згідно з п. 28 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802, У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону.

Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Утой же час суд вважає, що Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської у м. Києві районної адміністрації правомірно було відмовлено державному виконавцю в наданні дозволу на реалізацію майна боржника, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частинами 1, 2 статті 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Враховуючи вищевикладене та те, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності спірна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а за вказаною адресою окрім боржника зареєстрована та проживає неповнолітня дитина, суд приходить до висновку, що дозвіл на примусову реалізацію вищевказаної квартири призведе до порушення здорового та нормального зростання дитини. Крім того, примусова реалізація квартири може призвести до погіршення рівню життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, що є неприпустимим з огляду на дотримання прав дитини, які їй гарантуються державою та міжнародним співтовариством.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки при реалізації майна боржника - 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , буде порушено права малолітньої дитини, яка зареєстрована та проживає у відповідній квартирі.

З огляду на викладене, з урахуванням ч. 1 ст. 435 ЦПК України, враховуючи, що лише суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може вирішуватии дане питання правових підстав для задоволення подання приватного виконавця Корольова М.А. немає.

Аналізуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 268, 353, 354, 440, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова М.А. про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. А. Усатова