Справа № 404/8716/19
Номер провадження 4-с/404/60/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому скаргу боржника товариство з обмеженою відповідальністю «АПС- Кіровоград» на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколової Оксани Володимирівни, стягувач: ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року боржник звернувся в суд зі скаргою про визначення дій державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколової Оксани Володимирівни незаконними; зобов`язання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколову Оксану Володимирівну вчинити дії щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «АПС- Кіровоград» коштів у сумі 17 845,39 грн. для здійснення оплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 16 472,67 грн. та військовий збір у розмірі 1 372,72 грн..

Скаргу мотивує тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2021 року визнано незаконним та скасовано наказ № 24 від 26 червня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади старшого диспетчера згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України з 26 червня 2019 року, поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого диспетчера Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» з 26 червня 2019 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 червня 2019 року по 22 лютого 2021 року у сумі 91 514,82 грн. (з відрахуванням податку на прибуток та інших загальнообов`язкових платежів) та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» в дохід держави судовий збір в сумі 2731,14 грн.

Вказує, що 11.09.2021 року було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «АПС-Кіровоград» у розмірі 100 935 грн 30 копійок, а 20.09.2021 року грошові кошти були списані з рахунку боржника на банк отримувача - Державну казначейську службу України. Державним виконавцем не було відраховано податок та військовий збір та списано суму в розмірі 100 935 грн 30 копійок.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказано в резолютивній частині рішення від 22 лютого 2021 року.. Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Несплата ПДФО та військового збору несе за собою фінансову та кримінальну відповідальність для ТОВ «АПС-Кіровоград».

14.04.2022 року через канцелярію суду Фортечний відділ Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відзив на скаргу в якому просили відмовити в задоволенні скарги.

В судове представник боржника подала клопотання про розгляду скарги без їх участі, вимоги скарги підтримала повністю.

Стягувач ОСОБА_1 та державний виконавець Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколова О.В. в судове засідання не з`явились, повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог скарги, з наступного.

Судом встановлено, що 22.02.2021 року рішенням Кіровського районного суду поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до суду, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час проходження військової служби за контрактом, зобов`язання прийняти рішення по заяві задоволено частково. Визнано незаконним та скасувано наказ № 24 від 26 червня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади старшого диспетчера згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України з 26 червня 2019 року., поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого диспетчера Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» з 26 червня 2019 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 червня 2019 року по 22 лютого 2021 року у сумі 91 514,82 грн. (з відрахуванням податку на прибуток та інших загальнообов`язкових платежів). та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Кіровоград» в дохід держави судовий збір в сумі 2731,14 грн.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, суд зобов`язаний діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита Законами України.

Відповідно до ч.2 статті 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з вимогами п. 3 розділу III Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньо заробітної плати» № 100 від 05 лютого 1995 року при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Крім того, вказаним пунктом даної постанови передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі

Тобто суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З приписів пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України слідує, що доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно з приписами пп. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податкові агенти.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб - юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайняту особу, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.1, пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (Ставка податку становить 18 відсотків від об`єкта оподаткування).

Крім того, відповідно до пп. 1.4 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту, яка становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, яким є дохід, визначений статтею 163 цього Кодексу.

Отже податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем (Боржником) при виконанні ним відповідного судового рішення та, відповідно, підлягають відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення.

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 18.07.2018 року у справі № 359/10023/16-ц.

Разом з тим, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколовою Оксаною Володимирівною за виконавчим провадженням ВП №66758869 накладено арешт на кошти Боржника, після чого списано з Боржника суму коштів у розмірі 100 935,30 грн. без врахування обов`язкових податків, що є неправомірними діями державного виконавця..

При цьому суд не вбачає підстав для зобов`язання державного виконавця повернути кошти у розмірі 16 472,67 - для здійснення оплати податку на доходи фізичних осіб та 1 372,72 військовий збір, оскільки вказані кошти не знаходяться у його розпорядженні, вони були переведені в процесі виконання судового рішення у складі суми заборгованості стягувачу ОСОБА_1 , яка і повинна була сплатити податок на рахунок держави.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Тому, керуючись ст. ст. 12, 13, 447-452 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника товариство з обмеженою відповідальністю «АПС- Кіровоград» на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколової Оксани Володимирівни, стягувач: ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколової Оксани Володимирівни неправомірними.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали складено 13.07.2022 року

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В.Мохонько