Провадження № 22-ц/802/714/22 Категорія: 84 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року (про відмову у забезпеченні заяви) та від 31 травня 2022 року (про відмову у задоволенні скарги) в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та беззаконність постанов державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мирончук Оксани Петрівни,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги відмовлено.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та беззаконність постанов державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мирончук Оксани Петрівни відмовлено.

Не погоджуючись із даними ухвалами суду, ОСОБА_1 подав одну апеляційну скаргу, в якій одночасно просить скасувати три різні ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області в даній справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 01 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ним ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2022 року про відмову у внесенні змін до скарги у даній справі повернуто скаржнику на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 01 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року (про відмову у забезпеченні заяви) та від 31 травня 2022 року (про відмову у задоволенні скарги) в даній справі залишено без руху та надано строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, надання доказів, що підтверджують дату отримання копій оскаржуваних ухвал суду.

08 липня 2022 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 01 липня 2022 року надійшла заява з процесуальних питань, в якій заявник вказує, що строк на звернення з апеляційною скаргою пропущено з огляду на ненаправлення судом копії оскаржуваних ним ухвал суду у визначений законодавством строк. У поданій заяві та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що копії ухвал суду отримано наручно 21 червня 2022 року.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що докази, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у нього відсутні. При цьому вказує, що докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваних ухвал суду першої інстанції, до апеляційної скарги додаються за наявності. Також заявник зазначає, що докази, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та обов`язок надати відповідні докази суду, у нього відсутні.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та заяви з процесуальних питань, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з таких мотивів.

Доводи апелянта про те, що докази, які підтверджують дату отримання копій оскаржуваних ухвал суду першої інстанції, до апеляційної скарги додаються за наявності, зводяться до помилкового тлумачення норми права та відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (стаття 272 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

З аналізу вказаних норм права можна зробити висновок про те, що у заявника, який отримав повне судове рішення не в день його проголошення або складення, наявний обов`язок надати суду докази, які б підтвердили дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Такими доказами можуть бути копії конверта, в якому судом направлено копію оскаржуваної постанови, або розписки про отримання оскаржуваного судового рішення судупершої інстанції, тощо.

Відсутність обов`язку надати відповідні докази поширюється на осіб, які не отримували копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

У матеріалах апеляційного провадження № 22-ц/802/714/22 докази отримання копії ухвал суду від 21 березня 2022 року та від 31 травня 2022 року відсутні, оскільки заявником не надані.

Відповідно до норми частин 2, 3 статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу. В ухвалі про відкриття апеляційного провадження, зокрема, вирішується питання про витребування матеріалів справи.

За таких обставин апеляційний суд на даний час позбавлений можливості встановити дату отримання заявником копії оскаржуваних ухвал, перевірити, чи дійсно ним ухвали суду отримано 21 червня 2022 року, та відповідно вирішити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що продовжувати заявнику строк для усунення недоліків скарги не вбачає доцільним, оскільки ОСОБА_1 у поданій заяві з процесуальних питань категорично зазначив про відсутність у нього наміру надати будь-які докази на підтвердження дати отримання оскаржуваних ухвал суду, що знаходяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року в справі № 592/6701/19 (провадження № 61-15286св20) зазначено, що «суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Наведені вимоги процесуального закону унеможливлюють відкриття апеляційного провадження та апеляційний перегляд справи до вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Оскільки ОСОБА_1 не подано доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вказане свідчить про неналежне виконання ним вимог ухвали Волинського апеляційного суду від 01 липня 2022 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою і є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 358, частиною 2 статті 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2022 року (про відмову у забезпеченні заяви) та від 31 травня 2022 року (про відмову у задоволенні скарги) в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та беззаконність постанов державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мирончук Оксани Петрівни.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді