_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1104/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Намазовій К.М.,Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , в якій позивач проситьстягнути з ОСОБА_2 , 1973 року народження, ІПН : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 матеріальну шкоду у розмірі 80000 гривень, моральну шкоду у сумі 50000 гривень та судові витрати у розмірі 3363,20 гривень, посилаючись на те, що 21 листопада 2020 року у 5.30 ранку позивач прокинулась від потопу у її квартирі, спочатку вода почала текти у ванній кімнаті та у комнаті, а потім на кухні та коридорі, вода текла з люстр та по шпалерам, було пошкоджено електропроводку. Також, були залиті квартири на нижчих поверхах, та електрощітки. Як з`ясувалось причиною залиття її квартири стало безповідальне відношення до сантехнічного обладнання з боку власника та користувача квартири АДРЕСА_1 , які визнали факт залиття, пояснивши це пошкодженням фільтра /колби/, який був встановлений власником для додаткової фільтрації води. Користувач квартири, донька власника, ОСОБА_4 особисто проводила зйомку пошкоджень, але у добровільному порядку не бажає погашати шкоду, то позивач булла змушена звернутись з даним позовом до суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.12.2020 року справа була відкрита за правилами загального позовного провадження.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

12.05.2022 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Маляр В.Ю. було подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач визнає факт залиття її донькою ОСОБА_5 квартири позивача, однак зазначає, що після виявлення факту залиття її дочкою квартири позивача, ОСОБА_4 було здійснено ряд фото знімків та відеозапис із метою фіксування нанесеної шкоди, які долучено до матеріалів справи, та зазначає, що на думку співробітників та голови ОСББ «Чорномор-5» розмір шкоди складає 15000 грн. Однак, позивач відмовилась від досудового врегулювання спору, також зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів щодо розміру матеріальної та моральної шкоди, тому просить відмовити у позові у повному обсязі./а.с.60/.

07.06.2021 року позивачем ОСОБА_1 було подано уточнено позовну заяву, якою було збільшено позовні вимоги шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 315196 грн., моральної шкоди в сумі 50000 грн. та судові витрати в розмірі 3363,2 грн./а.с.73/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.07.2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» модель SANTA FE 2199, 2014 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 16.05.2018 року./а.с.113/.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.07.2021 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу з питання визначення розміру матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 ./а.с.122/.

26.04.2022 року до суду надійшов висновок експерта № 21-3924 від 28.02.2022 року судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 947/37823/20.

27.04.2022 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.04.2022 року було поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 24.05.2022 року о 12.00 год.

18.05.2022 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву, якою позивач зменшила позовні вимоги шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 136891 грн., моральної шкоди в сумі 50000 грн. та судові витрати в розмірі 3363,2 грн./а.с.176/

До судових засідань, призначених на 24.05.2022 року та 21.06.2022 року відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Маляр В.Ю. не з`явились, належним чином повідомлялись.

24.05.2022 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Маляр В.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з уточненою позовною заявою та висновком експертизи до періоду, коли воєнний стан буде скасовано /припинено/./а.с.180/

20.06.2022 року повторно через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Маляр В.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду справи на той час, коли воєнний стан буде скасовано або припинено.

Також, 20.06.2022 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Маляр В.Ю. було надано клопотання про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, яку доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз./а.с.186/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.06.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Маляр В.Ю. про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири було відмовлено./а.с.195/

Суд зазначив в ухвалі, що підставами для призначення повторної експертизи у клопотанні представника відповідача вказано, що висновок судової будівельно-технічної експертизи є неповним та не відповідає обставинам справи № 947/37823/20, проте це не відповідає підставам для призначення повторної експертизи, встановленим ч.2 ст.113 ЦПК України -якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Крім того, представник відповідача просить поставити експертам питання з приводу яких була дискусія у судовому засіданні, в якому було призначено судову будівельно-технічну експертизу, зокрема сторони дійшли до згоди з питань проведення експертизи, та зняли інші питання експерту, залишивши по єдиному питанню, тому не зрозуміло на підставі чого сторона відповідача просить повторно поставити питання про розмір матеріальної шкоди, про причину залиття, оскільки ці питання було з`ясовано сторонами та експертом, як і питання про наявність слідів залиття та період в який вони утворились, оскільки це було предметом дослідження експерта у висновку. Суд визнав вказане клопотання необґрунтованим та таким, що призведе до затягування розгляду справи.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є повними та достатніми для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явилась, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Маляр В.Ю. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримує та просить слухати справу за її відсутності.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками в рівних частках однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 55,1 кв.м, житловою площею 21,6 кв.м на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу від 18.10.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 141837327 від 18.10.2018 року. / а.с. 9/.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 , однак зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 . В квартирі відповідачки проживає її донька ОСОБА_4 , яка зі слів позивача неодноразово затоплювала її квартиру, однак позивач нікуди не зверталась, проте 21.11.2020 року залиттям квартири було здійснено значну шкоду, внаслідок чого позивач змушена була звернутись з позовом до суду.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 21.11.2020 року квартиру позивача ОСОБА_1 , яка розташована на 8 поверсі було затоплено донькою власника квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 .

Зокрема, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає вона разом з молодим чоловіком ОСОБА_6 , 21.11.2020 року вночі з п`ятниці на суботу вона працювала адміністратором, шумно грала музика та вона не почула телефонного дзвінка від ОСОБА_1 , лише о 6 ранку позивач додзвонилась та повідомила, що її квартиру заливає. Свідок приїхала додому та відразу при відкритті дверей вода полилась на сходовий майданчик, вода була у прихожій та гостинній, був великий тиск води та вона побачила на полу зірвану колбу для фільтрації води, відразу перекрила кран та потік води припинився.

У судовому засіданні було допитано також свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_7 , як голова ОСББ «Чорномор-5» та сантехнік ОСОБА_8 підтвердили факт заливу квартири з боку відповідача, підтвердили факт обстеження квартири позивача та відомостей, зазначених у Акті № 4 про наслідки залиття житлового приміщення від 21.11.2020 року, також пояснили, что ОСОБА_4 визнала факт заливу, але відмовилась від підпису у акті, пояснивши, що вона не є власником квартири.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що дійсно був залив з квартири відповідача, він допомагав ОСОБА_4 знайти особу для здійснення ремонтних робіт у квартирі ОСОБА_1 , коли така особа знайшлась та оглянула квартиру позивача, було названо суму ремонтних робіт в розмірі 20000 грн., однак позивач не погодилась, тобто сторони не дійшли до мирової угоди.

Крім того, у судовому засіданні було оглянуто диск з фото та відео зйомкою, наданий стороною відповідача, з якого вбачається часткові пошкодження квартири позивача внаслідок залиття та фото (2021-02-16_10-45-03), де користувач квартири ОСОБА_4 окреслила олівцем місце розриву колби сифону, чим також підтверджує причину та факт залиття квартири позивача./а.с.65/

Таким чином, вищевказаним актом та поясненнями сторін та свідків про залиття квартири АДРЕСА_8 встановлено, що залиття квартири відбулось з вини відповідача, як власника квартири АДРЕСА_9 , оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок з квартири відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відносно вказаного залиття позивач звернулась до ОСББ «Чорномор-5» з приводу обстеження її квартири для встановлення причини залиття.

21.11.2020 року комісією ОСББ «Чорномор-5» було обстежено квартиру АДРЕСА_8 на предмет залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_9 та складено Акт № 4 про наслідки залиття житлового приміщення./а.с.5/.

Вказаним актом встановлено факт залиття квартири АДРЕСА_10 внаслідок чого постраждали стелі у житловій кімнаті та у коридорі, шпалери, керамічна плитка у ванній кімнаті, підвіконня у житловій кімнаті, електрична проводка по квартирі. В результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_9 виявлено пошкоджений фільтр (колба), який був встановлений власниками для додаткової фільтрації води. Також зазначено, що необхідно провести ремонт силами власника квартири АДРЕСА_9 .

Опис обсягу заподіяної шкоди: кімната 21,7 кв.м.; підвіконня, стеля з гіпсокартону, шпалери на стінах та електропроводка; коридор 11,7 кв.м. стеля з гіпсокартону, шпалери на стінах; кухня 11,9 кв.м., фарбування стелі без заміни гіпсокартона; ванна 3,5 кв.м. пошкоджена керамічна плитка під ванною. Вказаний акт було складено за зовнішнім оглядом у присутності комісії - голови ОСББ «Чорномор-5» Данілішина В.О., сантехніка ОСОБА_8 , власника квартири АДРЕСА_11 ОСОБА_1 . Власник квартири АДРЕСА_1 від підпису відмовилась. /а.с.5-6/.

Позивач для визначення вартості ремонтно-поновлювальних робіт звернулась до інженера-проектувальника ОСОБА_9 , яким було здійснено зведений кошторисний розрахунок ремонту квартири після затоплення за адресою позивача: АДРЕСА_4 , який було складено в поточних цінах станом на 17 травня 2021 року. Із вказаного кошторисного розрахунку вбачається, що вартість ремонтних робіт після затоплення квартири АДРЕСА_11 складає 315196 грн./а.с.75-77/.

Внаслідок чого позивачем було подано уточнений позов, яким вона збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь 315196 грн. відповідно до даного кошторисного розрахунку./а.с.73/

Проте, суд не приймає до уваги вказаний кошторисний розрахунок як належний доказ розміру матеріальної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні належним чином підтверджені повноваження інженера-проектувальника станом на дату складання кошторисного розрахунку 17.05.2021 року. В матеріалах справи є копія кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_9 з якого вбачається, що сертифікат було видано 25.12.2015 року, будь-яких документів, щодо продовження сертифікату шляхом підвищення кваліфікації суду не надано, крім того вказана особа не попереджена про кримінальну відповідальність, як того передбачено в експертних висновках./а.с.102/.

Для встановлення розміру вартості завданої матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні при з`ясуванні питань, які необхідно поставити експерту, як сторона позивача так і сторона відповідача дійшли до згоди та визначили по одному питанню, зокрема позивач поставила питання щодо вартості відновлювального ремонту її квартири, а представник відповідача поставив питання щодо розміру матеріальної шкоди, завданої власнику квартири внаслідок її залиття. Сторони досягли домовленості здійснити оплату експертизи в рівних частках. Крім того, при визначенні експертної установи суд погодився саме з думкою представника відповідача, тому експертизу було призначено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз./а.с.122-124/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.07.2021 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу з питання визначення розміру матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 ./а.с.122/.

26.04.2022 року до суду надійшов висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-3924 від 28.02.2022 року судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 947/37823/20./а.с.153/

Вказаним висновком було встановлено, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття 21.11.2020 року приміщень «1,2,3» кв.31, які виникли внаслідок затоки з боку кв. АДРЕСА_5 становить 105263 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень оздоблювальних покриттів приміщень «1,2,3» кв. АДРЕСА_3 , які виникли внаслідок залиття з боку кВ.35 обчислена в діючих цінах на будівельні матеріали і роботи з урахуванням трудових і матеріальних витрат, податків, ПДВ та інших обов`язкових платежів становить 128537 грн.

Суд приймає до уваги вказаний висновок експертизи, вважає його належним доказом по справі, оскільки це докладний опис проведення судовим експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Судовий експерт Максюта О.В. попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України.

Після надходження висновку до суду, позивачем було подано остаточний уточнений позов від 18.05.2022 року, яким вона зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 136891 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн., а також судові витрати в розмірі 3363,2 грн./а.с.176/

Проте, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенні шляхом стягнення з відповідача вартості матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття 21.11.2020 року приміщень «1,2,3» квартири АДРЕСА_10 , які виникли внаслідок затоки з боку квартири АДРЕСА_5 та становить розмір 105 263 грн., що визначено судовою експертизою. В решті позовних вимог про стягнення вартості ремонтно-будівельних робіт в розмірі 128537 грн. суд відмовляє з огляду на наступне.

Суд вважає, що позивач не надала суду належних доказів понесених нею фактичних витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі або доказів укладення чи намірів на укладення договору з виконавцем ремонтно-будівельних робіт, який поніс би вказані загальновиробничі витрати у зв`язку з відновлювальним ремонтом її квартири, тому на її користь підлягає стягненню лише вартість матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 105263грн.

Крім того, в результаті залиття квартири з вини відповідачки, позивачу спричинено і моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, неможливості нормального користування ним, зокрема негативних емоціях та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових моральних та матеріальних зусиль для його нормалізації. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі. Крім того, залиття квартири позивача з квартири відповідача ставалося неодноразово, відповідач не має бажання у добровільному порядку погасити матеріальну шкоду, що змушує позивача звертатись до суду, до адвокатів за наданням юридичної допомоги, в експертну установу та інше, на що тратиться час та погіршується стан здоров`я позивача, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 50000 грн. є завищеним.

Зі змісту ч.1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Враховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_3 , стало халатне користування сантехнічними приладами власником квартири АДРЕСА_5 відповідачем ОСОБА_2 , тому відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доказів того, що залиття належної позивачам квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Нормою частини 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору в розмірі 3397,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 22, 23, 316, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 105 263 ( сто п`ять тисяч двісті шістдесят три ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 судові витрати у загальному розмірі 3397 (три тисячі триста дев`яносто сім ) гривень 60 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2022 року.

Суддя Гниличенко М. В.