П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022року м. Київ

Справа № 376/2627/20

Провадження: № 22-ц/824/1991/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І.М., Нежури В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В шлюбі народилось двоє дочокОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю.Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не в повному обсязі, рішення суду у добровільному порядку не виконує.Станом на 01.11.2020 року сума заборгованості за аліментами становить 16 462,99 грн., що підтверджується розрахунком, виданим Сквирським районним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.11.2020 року №28989.Спільна з відповідачем дочка ОСОБА_3 з 15.09.2020 року навчається у Нацональному університеті біоресурсів і природокористування України на економічному факультету з денною формою навчання за договором про надання освітніх послуг, стипендію не отримує, отже, потребує матеріальної допомоги. За наведених обставин, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 16 462,99 грн. заборгованості за аліментами, а також аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на час навчання дочки ОСОБА_5 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову - 27.11.2020 року і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не урахував ту обставину, що він, відповідач, просив суд стягнути з нього аліменти на навчання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн, при цьому, поза увагою суду залишилось і те, що він продовжує сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не урахував те, що він, ОСОБА_1 працює неофіційно, має нестабільний, мінливий дохід, не має ані житла, ані автомобіля, наразі перебуває у неофіційному шлюбі, в той час, коли позивачка має автомобіль та у 2018 році придбала будинок. Окрім того, суд першої інстанції помилково стягнув аліменти починаючи з дня пред`явлення позову, оскільки на момент пред`явлення позову дочка не набула повноліття.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 12 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірваною

Від даного шлюбу народилось двоє дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с10).

Повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.09.2020 року є студентом ОС «Бакалавр» першого курсу економічного факультету денної форми навчання за умов договору, спеціальності «Облік і оподаткування» Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання до 30.06.2024 року (а.с.9,14-17).

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив із того, що заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно є необґрунтованою, оскільки позивачкою не представлено суду доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати вказаний розмір аліментів, а повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги саме у заявленому розмірі, а тому, урахувавши те, що повнолітня дочка сторін потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання, відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, і не заперечує щодо надання такої, але у меншому розмірі ніж заявлено позивачкою, має зобов`язання за рішенням суду на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 27.11.2020 року, і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилався на те, що він, ОСОБА_1 працює неофіційно, має нестабільний, мінливий дохід, не має ані житла, ані автомобіля, наразі перебуває у неофіційному шлюбі, в той час, коли позивачка має автомобіль та у 2018 році придбала будинок.

Проте, відповідачем на підтвердження вказаних обставин ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції жодних доказів надано не було.

Також не приймаються до уваги колегії суддів посилання відповідача на визнання ним позову та стягнення аліментів у розмірі 700 грн, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка є дочкою відповідача ОСОБА_3 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжувала навчання, не працювала, не була заміжньою. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідач працює, отримує доходи, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував, що повнолітня дочка сторін може отримувати стипендію за високі досягнення у навчанні, може отримувати також допомогу від матері, водночас, у відповідача на утриманні залишається неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Як зазначено вище, рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.Отже, визначаючи розмір стягнутих аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, суд першої інстанції обмежив право іншої неповнолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні відповідача.

При цьому, слід урахувати, що надання матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання, є обов`язком обох батьків.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження платності гуртожитку та учбового матеріалу у навчальному закладі.Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази неможливості її, ОСОБА_2 , надавати матеріальну допомогу доньці.

Як убачається із матеріалів справи, дочка сторін на час постановлення рішення досягла 18-річного віку, навчається у вищому учбовому закладі, при цьому, у зв`язку з навчанням на стаціонарній формі позбавлена можливості працювати та заробляти кошти, а відтак потребує матеріальної допомоги. Посилання скаржника на те, що донька навчається дистанційно, а відтак має можливість влаштуватись на роботу та забезпечити себе є безпідставними, оскільки дистанційне навчання є тимчасовим та не звільняє учасників освітнього процесу від обов'язку виконувати передбачені учбовим планом завдання.

Згідно положень статей 201, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачкоюпозов предявлено 27 листопада 2020 року, проте ОСОБА_3 набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 , і саме з цієї дати вона має право на отримання аліментів як повнолітня дочка, яка продовжує навчання.

Ураховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходу до 1/8 частини, починаючи з 12 грудня 2020 року, тобто, дати набуття останньою повноліття.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що термін навчання ОСОБА_3 закінчується 30.06.2024 року, 23-річного віку остання досягає у 2025 році, а відтак, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, після закінчення нею навчання суперечитиме положенням чинного законодавства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід змінити і в частині визначення періоду, протягом якого відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на повнолітню дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинамсправи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, з 1/4 частини до 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2020 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме, до 30 червня 2024 року включно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.М. Вербова

В.А. Нежура