Справа № 525/228/22
Номер провадження 2/525/138/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2022 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В травні 2022 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 підписав заяву без номера від 22.12.2011 року, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Укладений між сторонами договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку.

Отримані ОСОБА_2 кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті.

ОСОБА_2 порушив умови договору, в зв`язку з чим у нього станом на 12.03.2020 року виникла заборгованість в сумі 6108,01 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6108,01 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 0,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК в сумі 0,00 грн., нарахована пеня в сумі 0,00 грн., нарахована комісія в сумі 0,00 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 6108,01 грн. та 2481,00 грн. судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 відзив до суду не подав, 21.06.2022 року направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав (а.с. 102).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.12.2011 року ОСОБА_2 подав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Своїм підписом на анкеті-заяві ОСОБА_2 підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.18).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 52).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за кредитним договором від 22.12.2011 становила 6108,01грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6108,01 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 0,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК в сумі 0,00 грн., нарахована пеня в сумі 0,00 грн., нарахована комісія в сумі 0,00 грн. (а.с. 9-12).

Згідно наданих позивачем доказів 17.03.2021 в порядку ст. 1281 ЦК України Кредитор направив до Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу в Полтавській області Склярової А.В. претензію кредитора на суму заборгованості в розмірі 6108,01 грн. (а.с. 54), на підставі цієї претензії кредитора, приватний нотаріус повідомила, що в її діловодстві спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилася. Рекомендовано кредитору отримати інформацію із спадкового реєстру та направити претензію за належністю до того нотаріального органу, де заведена спадкова справа (а.с. 55).

Відповідно до повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. заведена спадкова справа №19/2020 після померлого ОСОБА_2 . Спадкова справа заведена 30.06.2020 року на підставі претензії кредитора АТ "Ідея Банк". Також у спадковій справі знаходяться: вимога кредитора АТ "Перший Український міжнародний банк", заява про відмову від прийняття спадщини малолітнього сина ОСОБА_3 , заява про відмову від прийняття спадщини дружини ОСОБА_4 , заява про відмову від прийняття спадщини матері ОСОБА_1 та заява про відмову від прийняття спадщини батька ОСОБА_1 (а.с. 88-93).

02.08.2021 позивач на адресу відповідача направив лист-претензію щодо погашення кредитного боргу спадкодавця на суму 6108,01 грн. (а.с. 56).

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст. 1258, 1261-1255 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За ст. ст. 1261, 1263, 1264, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тож позивач зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_2 , прийняли після нього спадщину, а вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, є такою що відповідає сумі боргу або перевищує її.

Звертаючись до суду з даним позовом АТ КБ "ПриватБанк" посилався на ту обставину, що відповідач, виходячи зі змісту частини третьої статті 1268 ЦК України, є спадкоємцем померлого сина ОСОБА_2 , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Дійсно відповідач ОСОБА_1 відповідно до відомостей виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 02.06.2022 року на момент смерті ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 94).

Позивачем доказів на підтвердження того, що відповідач по справі належать до кола спадкоємців, визначених ст.1261-1265 ЦК України, тобто входять до однієї з п`яти черг спадкування, позивачем суду також не надано, як і не надано відповідного заповіту, яким би відповідачі були визначені як спадкоємці.

Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_2 та прийняли в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після його смерті, позивачем наведено не було.

Крім того, відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Як встановлено судом, спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертались, вони всі написали заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого. Спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ "Ідея Банк" (а.с. 88-93).

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження ані того, що відповідачі є спадкоємцями, ані того, що вони прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, відсутні дані про те, що спадкодавець залишив після своєї смерті взагалі будь-яке майно у спадщину, його вартості, тому відсутні підстави для покладення на відповідачів обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", місцезнаходження юридичної адреси: вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ідентифікаційний номер юридичної особи 14360570, до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2022 року.

Суддя Ю.І. Ячало