ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2016/22 Справа № 216/2651/21 Головуючий у першій інстанції: Кузнецов Р. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в липні 2011 року вона познайомилась з ОСОБА_2 та з цього часу почала спілкуватись. 12 березня 2012 року за рішенням Довгінцівського районного суду м. Кривого Рогу у справі №2-2491/2011, яке набрало законної сили 22.03.2012, шлюб між позивачем та першим чоловіком, ОСОБА_3 , було розірвано. На той момент вони з ОСОБА_2 вже почали проживати разом в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , хоча до цього він мешкав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач проживала з ОСОБА_2 , як чоловік та дружина, останній працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підсобником, разом вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. Проте, реєструвати шлюб не бажали, оскільки раніше мали негативний досвід життя у зареєстрованому шлюбі. Також позивачу було відомо, що матір її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після продажу їх квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за життя придбала у власність на підставі договору купівлі-продажу №2640 від 09.10.2013 двокімнатну квартиру на третьому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її син, ОСОБА_2 , своєчасно, а саме, 18 липня 2019 року, звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після померлої не було. На момент смерті матері ОСОБА_2 був зареєстрований разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину. Разом з цим, він не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності на нерухоме майно, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 також помер від хвороби шлунково-кишечного тракту (язви), коли поїхав до дому своєї матері (актовий запис про смерть №1325 від 29.11.2019). У подальшому, а саме 09.03.2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Янковської О.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою від 13 квітня 2021 року їй було відмовлено через те, що у нотаріуса відсутня можливість встановлення факт спільного проживання однією сім`єю, крім того не було надано правовстановлюючих документів на квартиру та відомостей про відкриття спадщини, у зв`язку з чим було запропоновано звернутись до суду з приводу встановлення факту спільного проживання та визнання права на спадщину в судовому порядку. Разом з цим, з сайту судова влада позивачу стало відомо, що в Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу в порядку окремого провадження розглядалась цивільна справа №216/4833/20 за заявою виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про визнання відумерлою спадщини після смерті матері ОСОБА_2 ОСОБА_4 , та передачу квартири у власність територіальної громади. Позивач вважає, що має право на спадкування майна померлого ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги спадкування, через те, що більше п`яти років до відкриття спадщини проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина, а інші спадкоємці після його смерті відсутні. Тому позивач просила встановити факт проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як дружини та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 28.3 кв.м., яка розташована на третьому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року позов задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як дружини та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 28.3 кв.м., яка розташована на третьому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2000,00 грн.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що місце проживання позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване за адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 4 т.1).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2012 у справі №2-2491/11 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; рішення набрало законної сили 22.03.2012 року (а.с. 5 т.1).

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 19.06.2008 року Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 25.02.2014 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , а з 04.03.2014 зареєстрував місце свого проживання за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 17-20 т.1).

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого ЗАГСом Донецької області 12.05.1970, актовий запис №603 (а.с. 16 т.1).

09 жовтня 2013 року ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , згідно копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко В.Я. за реєстровим №2640 (а.с. 7-8 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що Центрально-міським районним у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області було видане свідоцтво серії НОМЕР_4 від 11.07.2019 (а.с. 10 т.1).

Згідно повної копії спадкової справи №298/2019 після ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , заведеної Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, із заявою про прийняття спадщини 18 липня 2019 року звернувся її син - ОСОБА_2 (а.с. 13 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №1325, складеного 29.11.2019 року Центрально-міським районним у м.Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 25 т.1).

Відповідно до повної копії спадкової справи №7/2021, заведеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Янковською О.І. після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , із заявою про прийняття спадщини 09 березня 2021 року звернулась ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Янковської О.І. від 13 квітня 2021 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що нотаріусом не встановлено факту спадкування за законом, місце відкриття спадщини та склад спадкового майна (а.с. 28 т.1).

Згідно копії довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 10.08.2020 року №3697, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були зняті з реєстрації місця проживання, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_9 та 05.02.2020 відповідно, а за адресою: АДРЕСА_3 , відсутні зареєстровані особи (а.с. 76-77 т.1).

До позовної заяви додано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 22.07.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також копію актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 згідно копії свідоцтва про одруження 28.06.2002 року серії НОМЕР_5 ) Світланою Ігорівною №381 від 16.09.1996, вчиненого Довгинцівським відділом РАЦС м.Кривого Рогу (а.с. 21, 22-23, 24 т.1).

Також встановлено, що ОСОБА_5 (батько ОСОБА_2 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 12 листопада 2013 року Довгинцівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 14 т.1).

Виконком Центрально-Міської районної у місті ради звернувся 07 червня 2021 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про визнання відумерлою спадщини після ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 60-63 т.1).

Крім того відповідно до акту обстеження житлових умов від 14.08.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , комісією у складі представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Ослюка В.І., сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було встановлено, що в квартирі ніхто не мешкає та стан невідомий, оскільки двері зачинені (а.с. 78 т.1).

Згідно акту перевірки факту проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , складеного 09.06.2021 комісією у складі представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Ослюка В.І., сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було встановлено, що ОСОБА_1 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ніколи не була; померлий ОСОБА_2 за вказаною адресою з 2014 року по 2019 рік і до дня смерті проживав вдвох тільки зі своєю матір`ю ОСОБА_4 ; сторонніх осіб в їхній сім`ї ніколи не було помічено; ОСОБА_2 був неодружений; з жінками, які могли з ним разом проживати, помічений не був; від своєї матері із зазначеної адреси ніколи і нікуди не від`їздив на проживання; помер ОСОБА_2 на самоті в квартирі, оскільки кілька днів не був помічений; поховання з квартири не відбувалось і де похований невідомо; весь час після його смерті квартира стоїть зачинена; сусіди, мешканці суміжних квартир, одноголосні в своїх висновках, що ОСОБА_1 є взагалі сторонньою особою і ніякого відношення до померлого ОСОБА_2 не має (а.с. 79 т.1).

Позивач надала суду акт від 01.07.2021 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_6 ОСОБА_12 (квартира АДРЕСА_7 ), ОСОБА_13 (квартира АДРЕСА_8 ), ОСОБА_14 (квартира АДРЕСА_9 ), завірений майстром ТОВ «Житлосервіс-КР» Рудник Л., в якому зазначено, що за адресою по АДРЕСА_1 в даний час не проживає та не зареєстрований ОСОБА_2 ; фактично проживав без реєстрації в період з 2012 по 2019 роки (а.с. 114 т.1).

Крім того, місцевим судом допитано свідків.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що був знайомий з ОСОБА_2 , оскільки разом в 2018 році працювали в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а також повідомив, що в кінці 2018 року бачив на корпоративі фірми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом, при цьому ОСОБА_2 представляв позивача як свою дружину. Крім того, свідку від ОСОБА_2 було відомо, що останній мешкав зі своєю дружиною за адресою по АДРЕСА_1 . В 2019 році, після звільнення з попереднього місця роботи, свідок зустрів ОСОБА_1 , яка повідомила, що ОСОБА_2 помер (а.с. 88-92 т.1).

Свідок ОСОБА_16 , яка є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , пояснила, що тривалий час була знайома з ОСОБА_2 , який приблизно 10 останніх років мешкав із ОСОБА_1 в якості її цивільного чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 . Вона часто відвідувала свою сестру та постійно бачила там ОСОБА_2 , бачила як вони ведуть спільне господарство, спільно несуть витрати на утримання житла, придбання продуктів харчування, мають спільний бюджет, тобто поводяться як чоловік та жінка (а.с. 88-92 т.1).

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 , яка проживає в сусідній квартирі з позивачкою, пояснила суду, що що знайома з позивачкою з 2005 року; свідку відомо, що раніше ОСОБА_1 проживала в зареєстрованому шлюбі, в якому в неї народились двоє дітей, а в подальшому з 2012 року ОСОБА_1 після розлучення з першим чоловіком почала проживати з іншим чоловіком, якого звати ОСОБА_18 , з яким мешкали разом останні 7-8 років за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, свідок повідомила, що особисто була знайома з ОСОБА_2 , бачила як вони разом з ОСОБА_1 придбавають продукти харчування, часто бачила їх разом (а.с. 115-117 т.1).

Також допитаний в якості свідка ОСОБА_19 повідомив, що знайомий з ОСОБА_1 з 2010 року. Йому відомо, що раніше позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, але в подальшому після розлучення з 2012 року проживала у цивільному незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок зазначив, що часто бував з дружиною в гостях у ОСОБА_1 та бачив там ОСОБА_2 . Також свідок вказував, що ОСОБА_2 помер восени 2019 року, про що йому повідомила ОСОБА_1 , а також, що померлий зловживав алкогольними напоями (а.с. 125-127 т.1).

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що мешкає в 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_10 . Також повідомила, що добре знала матір ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка була лікарем. ОСОБА_2 увесь час проживав з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 , у нього не було ніяких стосунків з жінками. У ОСОБА_2 був цукровий діабет і він сильно зловживав алкоголем. У квартирі ОСОБА_2 свідок не була, але бачила його у дворі вказаного вище будинку у нетверезому стані. Одночасно з цим свідок пояснила, що особисто була знайома з матір`ю померлого ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка їй розповідала про свого сина, зокрема, що ОСОБА_2 раніше перебував у зареєстрованому шлюбі з жінкою на ім`я ОСОБА_20 , працював в ПАТ «АрселорМіттал», хворів діабетом, а в самої ОСОБА_4 було серцеве захворювання, внаслідок якого вона й померла на сходовій клітці. Сам ОСОБА_4 після смерті матері сильно зловживав алкоголем та помер через декілька місяців. Похованням займалась комунальна служба, а також приїжджали працівники поліції. Свідок також повідомила, що ОСОБА_2 подавав документи про прийняття спадщини після своєї матері. Крім того, у ОСОБА_4 є два племінники, які проживають у Російській Федерації, однак вони не можуть приїхати до України через пандемію (а.с. 125-127 т.1).

Також допитана в якості свідка ОСОБА_8 зазначила, що працює у виконкомі Центрально-Міської районної у місті ради та мешкала в одному під`їзді з родиною ОСОБА_2 мешкав зі своєю матір`ю, ніколи його з жінками не бачила. В квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ніколи не бувала. Сам ОСОБА_2 за життя працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а його матір ОСОБА_4 померла незадовго до нього від серцевого нападу (а.с. 125-127 т.1).

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що мешкав на одній сходовій клітці з родиною ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_11 , проте, з померлим ОСОБА_2 особисто практично не спілкувався, вважав його неадекватним, у зв`язку з тим, що останній зловживав алкоголем, а в квартирі АДРЕСА_12 був одного разу, коли його запросила його мати - ОСОБА_4 , з якою свідок та його мати спілкувались частіше, допомогти з лічильником. Про особисте життя ОСОБА_2 свідкові нічого не відомо і він ним не цікавився; свідок з жінкою ОСОБА_2 ніколи не бачив. ОСОБА_2 постійно мешкав із своєю матір`ю. Додатково свідок повідомив, що померлий ОСОБА_2 хворів діабетом та працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а його мати - ОСОБА_4 померла від серцевого нападу, який стався на сходовій клітині. З ОСОБА_2 спілкувався близько одного разу після смерті його матері, а до цього лише вітався. Саме свідок ОСОБА_11 виявив померлого ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_12 , після чого приїжджали працівники поліції. Похованням займалась комунальна служба (а.с. 137-139 т.1).

Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні статті 74 СК України, слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Судом також встановлено, що актовий запис №1325 про смерть ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 29 листопада 2019 року на підставі заяви працівника КП «Рітуал Сервіс Плюс» (а.с. 25 т.1).

За фактом смерті ОСОБА_2 04.11.2019 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001962, згідно витягу з якого 04.11.2019 року до чергової частини Криворізького ВП надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_3 констатовано смерть чоловіка; виїздом СОГ Криворізького ВП на місце пригоди виявлений труп ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції оглянуто вказане вище кримінальне провадження №0001962.

Згідно рапорту оператора лінії 102 від 04.11.2019 року, зокрема, 04.11.2019 року надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_21 про те, що 04.11.2019 року о 13:13 год. за адресою АДРЕСА_3 щойно в квартирі виявили труп сусіда ОСОБА_2 ; в останнє сусіда бачила 10 днів тому.

В матеріалах кримінального провадження №0001962 від 04.11.2019 року наявний протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 05.11.2019 року, яка проживає за адресою АДРЕСА_13 . ОСОБА_21 показала, що проживає у вказаному будинку з 1997 року; з 2014 року проживали ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_11 ) та її син ОСОБА_2 ; сильно зловживав, ні з ким не спілкувався, в квартиру сторонніх не водив, ні з ким не сварився.

Згідно висновку експерта №1960, складеного експертом КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР 07.11.2019 року, зокрема, смерть ОСОБА_2 настала в результаті виразкової хвороби 12-ти палої кишки, перебіг захворювання ускладнився перфорацією стінки кишки з пенетрацєю у голівку підшлункової залози та ерозією кровоносної судини, що викликало рясну кровотечу в порожнину шлунково-кишкового тракту, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті. Труп має гнильні зміни.

Постановою слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.11.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001962 від 04.11.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю в події кримінального правопорушення, на підставі ст. 284 ч. 1 п. 1 КПК України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем тверджень щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як дружини та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У якості письмового доказу позивачкою суду представлено лише акт від 01.07.2021 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_6 : ОСОБА_12 (квартира АДРЕСА_7 ), ОСОБА_13 (квартира АДРЕСА_8 ), ОСОБА_17 (квартира АДРЕСА_9 ), завірений майстром ТОВ «Житлосервіс-КР», в якому зазначено, що за адресою по АДРЕСА_1 в даний час не проживає та не зареєстрований ОСОБА_2 ; фактично проживав без реєстрації в період з 2012 по 2019 роки (а.с. 114 т.1).

Будь-яких інших письмових доказів, фотографій проживання позивачки разом із ОСОБА_2 , як стверджує ОСОБА_1 в позовній заяві з березня 2012 року, суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколами судових засідань.

Крім того, як установлено судом, ОСОБА_2 помер за місцем свого зареєстрованого місця проживання у квартирі по АДРЕСА_3 . При цьому, його виявили без ознаків життя 04.11.2019 року сусіди будинку АДРЕСА_14 на третій день після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 . Похованням ОСОБА_2 займалось комунальне підприємство.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 не можуть бути прийняті до уваги за належні та допустимі докази спільного проживання однією сім`єю позивачки із ОСОБА_2 не менше як п`ять років до дня відкриття спадщини. Свідок ОСОБА_16 є рідною сестрою позивачки, а ОСОБА_19 є знайомим позивачки, тому вказані особи є зацікавленими у результаті розгляду справи. Свідок ОСОБА_15 лише зазначив, що бачив одного разу разом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на корпоративі.

При цьому, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які є мешканцями будинку АДРЕСА_14 , тобто за зареєстрованим місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2 , засвідчили протилежні факти про те, що спадкодавець з 2014 року (з часу придбання квартири у вказаному будинку в жовтні 2013 року) та до дня смерті фактично проживав у вказаному будинку зі своєю матір`ю; при цьому позивачку вказані свідки жодного разу не бачили та не знали про наявність у ОСОБА_2 цивільної дружини.

Отже, колегія дійшла висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання позивачки і ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зокрема, позивачкою не доведено, що до смерті спадкодавця вона та ОСОБА_2 підтримували фактичні сімейні стосунки, мали спільний бюджет, вели сумісне господарство, адже спадкодавець помер за місцем своєї реєстрації, його труп із гнильними змінами був виявлений правоохоронними органами за зверненням сусідів, поховання спадкодавця було здійснено за рахунок комунальних коштів.

Зважаючи на наявність підстав для відмови у задоволенні позову щодо встановлення факту, необхідно відмовити у задоволенні похідної позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру по АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який ґрунтується на припущеннях. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, з позивачки на користь апелянта підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 3000,00 грн. (197-198, 220-221 т.1).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (Код ) судові витрати в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова