Справа № 496/566/22
Провадження № 2-о/496/93/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Стрілець Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . На час смерті її мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 з 2004 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 як донька з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . При звернені заявниці до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, нотаріус їй надав лист рекомендував звернутись до суду з питанням встановлення факту проживання зі спадкодавцем за однією адресою та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця в судовому засідання не з`явилась але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі на заяві наполягала та просила її задовольнити (а.с.49).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, та надав до суду заяв про розгляд справи за його відсутності (а.с.42).

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши учасників справи та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З метою реалізації своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом державного нотаріуса від 31.01.2022 р. №262/02-14 повідомлено ОСОБА_1 що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 6).

Згідно Акту від 01.02.2022 року, складеного в с. Кагарлик Одеського району Одеської області старостою с. Кагарлик ОСОБА_4 в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 проживала разом з донькою ОСОБА_1 , вели спільне господарство та мали спільні права та обов`язки, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 проживала в вищевказаному житловому будинку АДРЕСА_2 з 2004 року по день її смерті.(а.с.13).

Згідно довідки № 80 від 01.02.2022 р., виданої виконавчим комітетом Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 не була зареєстрована але проживала з 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею проживали та були зареєстровані на день смерті за цією адресою: ОСОБА_7 - зять, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , виданого Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області від 07.01.1966 року, актовий запис №3, в графі «мати» вказана ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Кагарликською сільською радою Біляївського району Одеської області, від 19.11.1988 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 (зворотній а.с.11).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 10.12.2009 року Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі смертей 10.12.009 року актовий запис за№ 37 (а.с.12).

В судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що померла ОСОБА_9 його бабуся вона мешкала з ними в одному будинку в АДРЕСА_2 з 2005 року та по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що заявниця є її сусідкою, коли помер батько заявниці вона забрала свою матір ОСОБА_9 до себе в АДРЕСА_2 і вони жили разом.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження , смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті , смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, те що заінтересована особа будь-яких заперечень відносно заяви ОСОБА_1 до суду не надав, суд вважає, що заява обґрунтована, обставини, на які посилається заявниця, знайшли підтвердження в ході судового розгляду та встановлення вказаних фактів має для заявниці юридичне значення та від цього залежать її майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 315, 318, 319, 268, 272, 273 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю за однією адресою: АДРЕСА_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2004 року по день смерті спадкодавця 09.12.2009 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: В.М. Буран