Номер провадження: 22-ц/813/6727/22
Справа № 501/4749/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 501/4749/21

Провадження номер: 22-ц/813/6727/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене у складі судді Петрюченко М.І. 25 лютого 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час навчання у КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту повноліття дитини ОСОБА_3 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року; 2) судові витрати покласти на відповідача.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу спільна донька залишилась проживати разом з матір`ю.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01.03.2021 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн., а також під час навчання у розмірі 4 080,00 грн., яке постановою Одеського апеляційного суду від 13.10.2021 змінено та зменшено розмір аліментів на дитину до 2 000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону та стягнуто з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання дитини на лікування та оздоровлення в розмірі 3 300,00 грн., в іншій частині рішення скасовано в задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Позивачка посилається на те, що дитина продовжує навчатись, потребує витрат на одяг, харчування, а також лікування та проходження обстеження, які викликані хронічними захворюваннями та вадами венозних судин, що разом дають наслідки та неправильну роботу нервової системи і серця, у зв`язку з чим восени та навесні виникає необхідність у комплексі медичних обстежень.

Також, позивачка стверджує, що з 2015 року донька потребує періодичного обстеження у невропатолога, яке проходить у медичному центрі «Меліса» в м. Чорноморську Одеської області, де встановлено діагноз - «Внутрішньочерепна гіпертензія». у 2017 році доньці поставлено діагноз - «Остеохондропатія великогомілкових кісток». У 2019 році пройшли обстеження та встановлено діагноз - «Синусова Брадіаритмія», внаслідок чого донька систематично потребує консультацій лікаря невропатолога та кардіолога, проходження електрокардіограми, приймає ліки, вітаміни та імуностимулюючі препарати. Також, у 2020 році доньці поставлено діагноз - «Хронічний тонзиліт», який може дати ускладнення на суглоби і клапани серця.

Крім того, позивачка вказує, що доньці виповнилось 18 років, вона є студенткою денного відділення КЗ «Одеське обласне базове медичне училище». Термін навчання - з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року. Вартість навчання складала перші 2 курси 21 312,10 грн. за один навчальний рік, а з 3-го курсу плата підвищилась до розміру - 22 378 грн.. Навчання відбувається на денній формі навчання, що не дає можливості їй працевлаштуватися та отримувати самостійного заробітку.

Відповідач участі в утримані повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не приймає (а. с. 1 5).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів, які б підтверджували витрати пов`язані з навчанням. Він не має можливості надавати доньці матеріальну допомогу на навчання через травму гомілково-ступневого суглобу. Позивачка не наводить доказів необхідності платного навчання доньки (а. с. 38 - 41).

2.3.Позиція позивачки на відзив на позовну заяву

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що нею було надано докази на підтвердження витрат, пов`язаних із навчанням у вигляді сплати за навчання. Крім того, позивачкою було обґрунтовано доказами вартість проїзду та харчування, необхідного для дитини. Отримана травма відповідача жодним чином не стосується того, що батько не повинен забезпечувати свою дитину для всебічного та гармонійного її розвитку. Народження у відповідача другої дитини, не є підставою для несплати аліментів на утримання дитини. Позивачка зазначає, що відповідач був згоден на вступ доньки у Білгород-Дністровський медичний заклад, вартість навчання майже однакова, як в закладах освіти м. Одеси (а. с. 58 - 61).

2.4. Заперечення відповідача на відповідь на відзив

В запереченнях на відзив ОСОБА_2 зазначає, що надані позивачкою докази не можуть бути прийняті судом, оскільки подані з порушенням вимог процесуального законодавства. Посилання позивачки про погодження з батьком навчального закладу та типу навчання є неспроможними (а. с. 70 - 72).

2.5 Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2022 року задоволено частково вищевказаний позов ОСОБА_1 ..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час навчання у КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» в сумі 2 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду з 09 грудня 2021 року до закінчення навчання до 30 червня 2023 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі - 908,00 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків з утримання дитини, матеріальне становище відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання у КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» у твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону (а. с. 86 - 89).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Афанасьєв Анатолій Олександрович, діючий від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не обґрунтовано визначений розмір аліментів; 2) аліменти на дитину, яка продовжує навчання, можуть стягуватись лише з досягненням нею повноліття, а саме з - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачкою не надано доказів, які б підтверджували пов`язані з навчанням витрати з часу набуття дитиною повноліття. Крім того, матеріали справи не містять доказів навчання дитини саме на час подання позову; 3) судом не наведено жодних встановлених фактів, які підтверджують пов`язанні з навчанням витрати; 4) відповідач не у змозі сплачувати аліменти, оскільки заробітна плата відповідача складає приблизно розмір мінімальної заробітної плати, з якої необхідно сплачувати аліменти, утримувати іншу дитину та самого себе; 5) вибір навчального закладу був зроблений без погодження з ОСОБА_2 .. У договорі про навчання відсутній підпис апелянта. Позивачкою не надано доказів того, чи намагалась донька вступити до навчального закладу в рамках державного замовлення (а. с. 91 - 95).

2.8Узагальнені доводи позивачки в апеляційному суді

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просила залишити її без задоволення. Позивачка зазначає про те, що факт продовження навчання дитини з набуттям повноліття на денній формі навчання в КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» підтверджується Договором №29 від 24.07.2019 року про навчання на відділенні «Лікувальна справа», база 9 класів для отримання освіти молодшого спеціаліста, строк навчання з 01 вересня 2019 року до 29 червня 2023 року. Вартість навчання складала перші два курси - 21 312,10 грн., а з 3-го курсу плата підвищилась до розміру - 22 378 грн. за один навчальний рік. Нова назва закладу КЗ «Одеський обласний базовий медичний коледж». Факт продовження навчання також підтверджено квитанціями про сплату за навчання, які були додані до позову та враховані судом, а саме нею сплачено за 1 та 2 курси - по 21 312,10 грн. за кожний, а також за 1-й семестр 3-го курсу в сумі - 11 189,00 грн. на рахунок КЗ «Одеське обласне базове медичне училище». Щодо доходу відповідача, то він не змінився з часу сплати аліментів на неповнолітню дитину до 29.11.2021 року. До теперішнього часу відповідач працює на тому ж підприємстві, більше дітей не народжено, лише з`явилася отримана травма, з якою відповідач знаходився на лікуванні два місяці - з середини серпня 2021 року до середини жовтня 2021 року, так як після лікарняного став до роботи у жовтні 2021 року, отримав за це соціальні виплати у сумі - 11 775,78 грн. грн., відповідно до довідки від 12.01.2022 року, яку надав його представник. Тому, Відповідач продовжує бути такою ж працездатною, фізично здоровою особою, який був і до травми, а тому є особою, що здатна продовжити забезпечувати свою старшу доньку ОСОБА_4 , яка продовжує навчання до його закінчення. Відповідач не заперечував, що був згоден на вступ доньки у Білгород-Дністровський медичний заклад, а тому відповідно саме з медичним фахом він згодний. Посилання апелянта на те, що документи на вступ до навчального закладу було подано саме на контрактній основі є лише домислами відповідача.

Заявлена сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт (а. с. 118 - 120).

2.9 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 березня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2022 року була залишена без руху. (а.с. 100 -100 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.03.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2022 року (а. с. 109 - 109 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти «отримано 16.04.2022 року» (а. с. 116).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти «отримано 16.04.2022 року» (а. с. 117).

01.04.2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 118 - 120).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.07.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (стягнення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 21.08.2008 (а. с. 9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01.03.2021 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн., а також під час навчання у розмірі 4 080,00 грн., яке в подальшому постановою Одеського апеляційного суду від 13.10.2021 змінено. Зменшено розмір аліментів на дитину до 2 000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону та стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитину на лікування та оздоровлення в розмірі 3 300,00 грн.. В іншій частині рішення скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено (а. с. 20 - 24).

ОСОБА_3 є студенткою денного відділення КЗ «Одеське обласне базове медичне училище». Термін навчання - до 29.06.2023 року, що підтверджується копією довідки №232 від 27.09.2019 року (а. с. 13).

ОСОБА_5 мав травму гомілково-ступневого суглобу, що підтверджується копіями виписок з медичного закладу, листків непрацездатності, рахунку фактури (а. с. 44 - 50).

На утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 42).

Дохід відповідача на посаді постачальника замовлень в ТОВ «Укрбалтер Секюріті» з листопада 2020 по квітень 2021 року склав 34 400 грн. (а. с. 51).

Дохід відповідача на посаді постачальника замовлень в ТОВ «Укрбалтер Секюріті» з травня 2021 по листопад 2021 року склав 40 778,01 грн. (а. с. 52).

Між сторонами виникли правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів. Оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скаргм його висновків не спростовують.

3.4 Мотиви відхилення/прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття/відхилення аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 р. батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Колегія суддів звертає увагу, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Укрбалтер Секюріті», займає посаду постачальнику замовлень та отримує заробітну плату.

Відповідно до Довідки від 11.05.2021 року про доходи за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року ОСОБА_2 було отримано заробітну плату у розмірі 34 400 грн. (а. с. 51).

Відповідно до Довідки від 12.01.2022 року про доходи за період з 01.05.2021 року по 30.11.2021 року ОСОБА_2 було отримано заробітну плату у розмірі 40 778,01 грн. (а. с. 52).

При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, визначені в Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6 1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Суд враховує наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Колегія суддів звертає увагу, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання батьками повнолітньої дитини.

ОСОБА_3 є студенткою денного відділення КЗ «Одеське обласне базове медичне училище». Термін навчання до 29.06.2023 року, що підтверджується копією довідки №232 від 27.09.2019 (а. с. 13).

Відповідно до частини другої статті 199 СК України, право на утримання повнолітніх дочки, сина припиняється у разі припинення ними навчання.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що аліменти підлягають стягненню до 30.06.2023 року, оскільки 30.06.2023 року це термін закінчення навчання ОСОБА_3 ..

Щодо посилання апелянта на те, що аліменти на дитину, яка продовжує навчання можуть стягуватись лише з досягненням нею повноліття, а саме - з ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Так на момент досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 навчається в КЗ «Одеське обласне базове медичне училище».

З позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання звернулась - 09.12.2021 року.

Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що аліменти повинні стягуватись з дати звернення з позовною заявою, крім того колегія суддів звертає увагу апелянта, що на момент ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досягла повноліття.

При цьому, суд враховує, що особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Суд першої інстанції, встановивши, що дочка відповідача ОСОБА_3 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Відповідно до п. 4.1. договору №29 від 2019 року, укладеного між КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» та ОСОБА_3 , вартість навчання за 2019 та 2020 навчальний рік складає 21 312,10 грн..

Пунктом 4.2 вищевказаного договору передбачено, що училище має право змінювати плату за навчання не частіше одного разу на рік та не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік згідно ЗУ «Про вищу освіту» (а. с. 14).

Позивачкою було надано докази сплати на рахунок КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» коштів за навчання ОСОБА_3 , згідно яких остання проводила наступні оплати:

-26.07.2019 року сплачено 10 656 грн. 50 коп.;

-13.12.2019 року сплачено 10 656 грн. 50 коп.;

-15.06.2020 року сплачено 10 656 грн. 50 коп.;

-18.01.2021 року сплачено 5 656 грн. 50 коп.;

-27.01.2021 року сплачено 5 000 грн.;

-06.08.2021 року сплачено 11 189 грн.;

-17.01.2022 року сплачено - 11 189 грн..

Вказане свідчить, що ОСОБА_3 продовжує навчання в КЗ «Одеське обласне базове медичне училище».

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6 1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позивачкою було підтверджено здійснення витрат на оплату навчання ОСОБА_3 в КЗ «Одеське обласне базове медичне училище», необхідність у зв`язку з цим здійснення витрат на навчання, придбання підручників, оплату проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Нормами СК України, передбачено принцип рівності прав

та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Колегія суддів наголошує на тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання, до чого зводилися основні доводи апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що стягнення аліментів повинно відбуватись з врахуванням інтересів повнолітньої доньки відповідача ОСОБА_3 .

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , відсутні.

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе