Справа № 367/2530/18
Провадження №2/367/360/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Зінюк І.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсного правочину,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсного правочину. В позовній заяві зазначає, що 30 листопада 2017 року між нею та ОСОБА_2 , що уповноважив за довіреністю AR-I №090307 від 04.05.2010 року, посвідченою A.C. Аббасовим державним нотаріусом Другої Бакінської нотаріальної контори управляти та розпоряджатися всім його майном, укладений договір про наміри з передачею завдатку №2017-11-30. Згідно п. 3.1. Договору продавець згоден продати, а покупець згоден купити: житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, номер запису про право власності 14587348); земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,0300 га (кадастровий номер::01:035:0185, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 21.09.15 р.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 2 412 000,00грн., еквівалентною на дату підписання договору 90 000 (дев`яносто тисяч) доларів США. На момент підписання цього Договору, тобто 30.11.17 р. вона передала представнику відповідача - продавцю в рахунок майбутнього за основним договором платежу суму у розмірі 135 000 (сто тридцять п`ять) тисяч гривень 00 копійок, еквівалентною на дату підписання договору 5000 (п`ять тисяч) доларів США, про що зазначено у п. 3.3. договору. Відповідно до п. 6.1. договору, сторони зазначили, що укладення та нотаріальне посвідчення договору здійсниться в термін не пізніше 10.03.18 року в приміщенні приватної (державної) нотаріальної контори. 10 березня 2018 року договір купівлі-продажу нерухомого майна (будинку) разом з земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, не був підписаний та нотаріально посвідчений, угода не була укладена. Вона мала намір придбати даний будинок, проте під час вивчення документації на будинок та земельну ділянку та отримання звіту про оцінку майна, виникли деякі непорозуміння між сторонами. Оскільки, будинок представника відповідача, що є рідним братом відповідача (представника продавця) знаходиться на одному подвір`ї з будинком, який позивач мала намір купувати то подальші неприязні відносини не дадуть змоги нормально проживати на одному подвір`ї. Вона звернулась до представника відповідача - представника продавця про повернення суми авансу в розмірі 135 000грн., на що отримала відмову. Просить суд застосувавши наслідки недійсного правочину стягнути з відповідача 135000грн. отриманого авансу та стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Представник позивача адвокат Орел Р.В. подала через канцелярію суду заяву про слухання справи у її відсутності позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Заяви про слухання справи за їх відсутності не надали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 30 листопада 2017 року між ОСОБА_2 , що уповноважив за довіреністю AR-I №090307 від 04.05.2010 року, посвідченою A.C. Аббасовим державним нотаріусом Другої Бакінської державної нотаріальної контори управляти та розпоряджатися всім його майном та ОСОБА_1 у простій письмовій формі було укладено договір про наміри з передачею завдатку № 2017-11-30. Відповідно до п.1.1. договору сторони зобов`язуються в майбутньому , в обумовлений п.6.1. цього договору строк, укласти і належним чином оформити Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених чим договором. Відповідно п.6.1. договору за домовленістю сторін укладання та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься в термін не пізніше 10 березня 2018 року в приміщенні приватної (державної) нотаріальної контори.

Згідно п.п. 2.1. договору об`єктом договору є нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,0300 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок.

Відповідно п.3.1. договору продавець згоден продати, а покупець згоден купити об`єкт за ціною 2412000 (два мільйона чотириста дванадцять) гривень 00 копійок, еквівалентною на дату підписання договору 90 000 (дев`яносто тисяч) доларів США згідно комерційного середнього курсу банків України (http://finance.ua) на день оформлення основного договору.

Відповідно п.3.3. договору на момент підписання цього договору покупець передає продавцю в рахунок майбутніх за Основним договором платежів завдаток у розмірі 135000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., що на момент укладення цього Договору еквівалентно 5000 (п`ять тисяч) доларів США згідно комерційного середнього курсу банків України (http://fmance.ua), який передається на підтвердження зобов`язання за даним договором і забезпечення його виконання, на підтвердження сторонами своєї платоспроможності та з метою реалізації намірів сторін щодо купівлі-продажу об`єкта.

Відповідно до п.3.3.1. 30.11.2017 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 в рахунок майбутніх за Основним договором платежів завдаток у розмірі 135000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., що на момент укладення цього Договору еквівалентно 5000 (п`ять тисяч) доларів США згідно комерційного середнього курсу банків України (http://fmance.ua).

Відповідно до п. 5.2. договору у випадку невиконання умов цього договору продавцем, він зобов`язується повернути подвійну суму завдатку, зазначену в п.3.3. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України «Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку».

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України «Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості».

Згідно із ч. 1 ст. 635 ЦК України «Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо Форма основного договору не встановлена, - у письмовій Формі».

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України «За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму».

Відповідно до ст. 657 ЦК України «Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі- продажу майна, що перебуває в податковій заставі».

Згідно із ст. 654 ЦК України «Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту».

Відповідно до ст. 220 ЦК України «У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним».

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 р. у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) «Визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».

Відтак, керуючись положеннями ст. ст. 220, 635, 657 та 654 ЦК України, договір про наміри з передачею завдатку № 2017-11-30 від 30 листопада 2017 року є нікчемним правочином, оскільки мав бути укладений в нотаріальній формі.

Згідно зі ст. 216 ЦК України «Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

За змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК».

Разом з цим Верховний Суд у своїй Постанові від 27.11.2019 р. у справі № 396/29/17 (провадження № 61-29467св18) у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає наступне: «У частині першій статті 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним».

За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч.1. ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами нікчемність укладеного між сторонами договору про наміри з передачею завдатку № 2017-11-30 від 30 листопада 2017 року, а також враховуючи протиправну поведінку відповідача щодо неповернення коштів позивачу, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених грошових коштів за договором про наміри з передачею завдатку № 2017-11-30 від 30 листопада 2017 року в сумі 135000,00грн.

Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 1350,00грн. за подання позовної заяви.

На підставі ст. 216, 220, 509, 526, 530, 627, 635, 548, 654, 655, 657, ЦК України, ст.4, 12, 76-81, 137, 141, 247, 263-268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсного правочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 суму у розмірі 135 000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1350,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ф. Карабаза