Справа № 503/955/22
Провадження № 2/503/295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.51 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078210, виданим 08.02.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Крім того, померлій ОСОБА_2 належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який був нею успадкований після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформлений належним чином. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право власності на спадщину.

В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 за заповітом прийняла, але належним чином не оформила ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.08.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6).

До складу спадкового майна, крім житлового будинку АДРЕСА_1 , увійшла також земельна ділянка, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.51 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078210, виданого 08.02.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до заповіту, складеного 11.06.2018 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, спадкоємцем всього належного ОСОБА_2 майна є позивач ОСОБА_1 .

Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №467/02-14 від 07.10.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини та заведена спадкова справа №347/2020. Ця обставина вказує на те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Судом встановлено, що державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ця обставина підтверджується листом нотаріуса №982/02-14 від 12.11.2021 року (а.с.15). Крім того, як вбачається з друкованого видання «Вісті Кодимщини» №18 (11056) від 18.06.2022 року державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078210, виданий Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_2 , є втраченим.

В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкодавець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Враховуючи, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Загнітків (раніше територія Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області), яка на підставі втраченого державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078210, виданого 08.02.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 та був успадкований ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Судове рішення складено 04 листопада 2022 року.

Суддя Т.О. Калашнікова