Справа № 675/487/22
Провадження № 2/675/362/2022
У Х В А Л А

30 червня 2022 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В., з участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Ізяслав цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У судове засідання представник позивача та відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, надіслали до суду письмові клопотання про слухання справи за їх відсутності, з огляду на що суд вважає за можливе провести дане судове засідання за відсутності сторін та їх представників.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмове клопотання, у якому просить витребувати у позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» наступні докази: довідку про ліміт кредитування та зміни цього ліміту; довідку про видані відповідачу кредитні картки та строк їх дії; виписку по рахунку, що відображає рук коштів на ньому та усі операції.

Вивчивши подане клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 3 ч. 1).

У ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно приписів ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи предмет даного спору, з метою встановлення фактичних обставин справи та правильного вирішення справи по суті суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів, так як такі докази мають важливе значення для справи та стосуються предмету спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 43, 81, 84, 89, 189, 260, 247 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства «Акцент-Банк»:

-виписку по особовому рахунку позичальника ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_1 ) за договором № б/н від 19 жовтня 2018 року (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.06.2018), що відображає рух коштів на ньому та усі операції;

-довідку про ліміт кредитування та зміни цього ліміту за договором № б/н від 19 жовтня 2018 року (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.06.2018);

-довідку про видані ОСОБА_1 кредитні картки та строк їх дії за договором № б/н від 19 жовтня 2018 року (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.06.2018).

Судовий розгляд відкласти та призначити наступне судове засідання на 27 липня 2022 року о 14 год. 00 хв. у приміщенні суду в м. Ізяслав.

Копію ухвали направити особі, у якої витребувано докази.

Визначити термін виконання цієї ухвали в частині витребування доказів п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

При неможливості надати вказані докази взагалі або у встановлений судом строк, повідомити суд про причини неможливості їх надання протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Р. В. Пашкевич