Постанова

Іменем України

21 червня 2022 року

м. Київ

справа № 357/386/20-ц

провадження № 61-13940св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимир Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича - Василенко Наталії Станіславівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року у складі судді Орєхова О. І., постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І. та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І., а також касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ Агрофірма «Матюші») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТзДВ «Шамраївський цукровий завод») та державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича (далі - державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В.) про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

ТОВ Агрофірма «Матюші» зазначало, що 06 серпня 2014 року між товариством та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до умов яких остання передала товариству в оренду вказану земельну ділянку, строком на 10 років.

08 лютого 2015 року державний реєстратор реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного правління юстиції Київської області Кулик В. О. прийняв рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 19175738, яким зареєстрував право оренди на земельну ділянку за ТОВ Агорофірма «Матюші».

До лютого 2018 року позивач користувався земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував ОСОБА_1 орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року остання вчиняла дії, спрямовані на позбавлення ТОВ Агрофірма «Матюші» права користування земельною ділянкою за договором оренди.

ТОВ Агрофірма «Матюші» зазначало, що 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 направляла товариству повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, яке було мотивоване тим, що нібито ТОВ Агрофірма «Матюші» не виконало належним чином зобов`язання щодо виплати їй орендної плати за 2016 та 2017 роки, у зв`язку із цим остання розривала договір оренди в односторонньому порядку на підставі пункту 33 цього договору.

На підставі цього повідомлення 28 грудня 2017 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С. В., проведено державну реєстрацію припинення права оренди позивача на земельну ділянку.

29 грудня 2017 року ОСОБА_1 уклала з ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого останній отримав від ОСОБА_1 в оренду спірну земельну ділянку, а державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. здійснила державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року у справі № 357/11290/18 позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено частково. Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди та договір оренди землі від 29 грудня 2017 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ « Шамраївський цукровий завод».

ТОВ Агрофірма «Матюші» посилалось на те, що зазначеним судовим рішенням встановлено, що товариство належним чином виконувало свої зобов`язання за договором оренди з виплати орендної плати ОСОБА_1 , у зв`язку із цим остання не мала правових підстав для розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

Разом із цим, ТОВ Агрофірма «Матюші» зазначало, що після звернення товариства до суду з метою ускладнення виконання судового рішення у справі № 357/11290/18 05 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н, відповідно до умов якого ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» фактично повторно отримав право використовувати земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності.

07 березня 2019 року державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В. прийняв рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», індексний номер: 45860556, у зв`язку із цим до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право за № 30604647.

ТОВ Агрофірма «Матюші» вважало, що оспорюваний договір від 05 січня 2019 року укладений з порушенням норм законодавства та договору оренди, укладеного між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 , а державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо земельної ділянки за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» проведено з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, ТОВ Агрофірма «Матюші» просило суд:

визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05 січня 2019 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за № 30604647, внесений щодо земельної ділянки площею 2.1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204), дата, час державної реєстрації: 05 березня 2019 року 11:53:00;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

У березні 2020 року ТОВ Агрофірма «Матюші» зверталося до суду із заявою про зміну предмету позову обґрунтовуючи тим, що 16 січня 2020 року, тобто після подання товариством позовної заяви, набрав чинності Закон України від 05 грудня 2019 року № 340-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», зокрема, до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка регулює порядок внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ТОВ Агрофірма «Матюші» посилалось на те, що згідно із частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У зв`язку із внесенням до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» змін, якими було виключено можливість скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно, ТОВ Агрофірма «Матюші» вважало за необхідне змінити свою позовну вимогу у частині скасування запису про інше речове право - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо спірної земельної ділянки на іншу вимогу.

З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог, ТОВ Агрофірма «Матюші» просило суд:

визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05 січня 2019 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204) номер запису про інше речове право 30604647, дата, час державної реєстрації: 05 березня 2019 року 11:53:00 і припинити право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» (ідентифікаційний код 13737989) щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено.

Визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05 січня 2019 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204), номер запису про інше речове право: 30604647, дата, час державної реєстрації: 05 березня 2019 року 11:53:09.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» та КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн, судові витрати при подачі заяви про забезпечення позову - 960,50 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 25 912,97 грн, загалом 30 715,47 грн, по 10 238,49 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди від 06 серпня 2014 року № б/н, укладений між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 , є дійсним, у судовому порядку не оспорювався, строк оренди за ним не закінчився, тому відповідно до положень статті 629 ЦК України він підлягає обов`язковому виконанню сторонами. Будь-які підстави для його розірвання або припинення відсутні.

Зазначені обставини були встановлені та підтверджені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року у справі № 357/11290/18, які у відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України не потребують доказуванню.

На думку суду першої інстанції, укладення ОСОБА_1 оспорюваного договору за наявності дійсного договору оренди дає підстави дійти висновку про наявність у неї протиправного наміру відмовитися в односторонньому порядку від виконання цього договору з метою передачі земельної ділянки у користування ТзДВ «Шамраївський цукровий завод». Укладення власником земельної ділянки договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) з іншою особою не припиняє дію договору оренди землі, який був укладений раніше. У зв`язку із цим, укладення ОСОБА_1 оспорюваного договору з ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» не припинило дію свого договору оренди з позивачем.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року про виправлення описки, апеляційну скаргу державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов правильного висновку про те, що ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» та ОСОБА_1 не мали права укладати оспорюваний договір, оскільки на момент його укладення був дійсним договір оренди з ТОВ Агрофірма «Матюші».

Укладення ОСОБА_1 оспорюваного договору з ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» суперечить нормам частини шостої статті 93 та пункту «б» частини першої статті 95 ЗК України, частини другої статті 24, частини другої статті 25 та статті 31 Закону України «Про оренду землі» та умовам договору оренди, й перешкоджає ТОВ Агрофірма «Матюші» користуватися земельною ділянкою і тим самим позбавляє його права користуватися нею та самостійно господарювати на ній за відсутності підстав для припинення або розірвання укладеного ним договору оренди.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції вважав, що проведення державної реєстрації права емфітевзису на земельну ділянку за наявності вже зареєстрованого права оренди щодо цієї ж ділянки, ураховуючи те, що одна і та ж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування одночасно, одночасна державна реєстрація права оренди і права емфітевзису на одну і ту ж земельну ділянку навіть за однією і тією ж особою створюватиме суперечність між цими правами, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» є підставою для відмови у державній реєстрації.

Короткий зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено частково.

Стягнуто з державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» у рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 5 000,00 грн.

Додаткова постанову суду апеляційної інстанції мотивована наявністю правових підстав для відшкодування, понесених ТОВ Агрофірма «Матюші», судових витрат на правову допомогу, пов`язаних із розглядом судом апеляційної інстанції апеляційної скарги державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року.

Визначаючи розмір суми відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції ураховував складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводи

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2, в якій заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції та додаткову постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц, від 23 липня 2018 року у справі № 390/1736/16-ц, від 21 травня 2021 року у справі № 905/1623/20, від 22 жовтня 2019 року у справі № 922/2665/17, від 12 січня 2021 року у справі № 1540/4122/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 522/17366/13-ц та від 25 березня 2021 року у справі № 640/15192/19.

Представник державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В.- ОСОБА_2 вважає, що державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В. є неналежним відповідачем у справі, оскільки спір про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права користування земельної ділянки мав розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на спірну земельну ділянку ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», за яким зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки, та ОСОБА_1 .

На думку представника державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2 , належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Фактично спір у позивача виник саме з ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» про порушення ними права позивача на оренду спірної земельної ділянки внаслідок дій останніх щодо реєстрації за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» права користування спірною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Разом із цим представник державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2 посилалась на те, що під час проведення державної реєстрації права користування спірною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Євком В. В. не допущено порушень приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На думку представника державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2, оскільки наявні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій по суті у частині позовних вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В., тому і є правові підстави для скасування додаткової постанови суду апеляційної інстанції, яка є похідною від судового рішення та є його невід`ємною складовою частиною.

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ Агрофірма «Матюші», в якій заявник просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нову, якою заяву товариства щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми статей 43, 59, 131-2 Конституції України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також порушив вимоги статей 137, 141, 374 ЦПК України. Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 20 лютого 2019 року у справі № 592/4428/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, від 13 травня 2019 року у справі № 904/63/18, від 26 червня 2019 року у справі № 904/66/18, від 10 лютого 2020 року у справі № 903/85/19, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц, від 21 січня 2021 року у справі № 580/3073/20, від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19, від 24 березня 2021 року у справі № 308/1020/16-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 922/2056/20, від 27 квітня 2021 року у справі № 154/704/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 390/1133/19, від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20, від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 645/9227/15-ц, від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц, від 27 квітня 2021 року у справі №154/704/20, від 26 травня 2021 року у справі № 364/1159/19, від 26 травня 2021 року у справі № 757/895/20, від 05 серпня 2021 року у справі № 466/2226/15-ц та від 02 червня 2021 року у справі № 591/6892/18.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині позовних вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2 та витребувано матеріали справи № 357/386/20 із Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ Агрофірма «Матюші».

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справу призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ Агрофірма «Матюші» на касаційну скаргу представника державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. - ОСОБА_2 у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,1401 га, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області кадастровий номер :01:010:0006, (а. с. 11, т. 1).

06 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші» укладено договір оренди належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки площею 2,1401 га, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0006 (а. с. 8, 9, т. 1).

Згідно пункту 5 зазначеного договору оренди землі, строк дії цього договору - 10 років. Після закінчення строку договору орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Якщо орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов`язаний за 6 місяців до закінчення строку дії даного договору повідомити про це орендаря в письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

Відповідно до пункту 6 договору оренди землі від 06 серпня 2014 року орендна плата нараховується та видається орендарем у розмірі 3 (три) % від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1 913,84 грн. Додаткові умови: оранка, культивація та обмолот на присадибних ділянках 0,30 га буде проводитися безкоштовно, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви в розмірі 200,0 грн, в разі смерті орендодавця допомога на поховання в розмірі 500,00 грн або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням.

Пунктом 7 договору оренди землі від 06 серпня 2014 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без урахування індексів інфляції.

Пунктом 8 договору оренди землі від 06 серпня 2014 року передбачено, що орендна плата видається у строк до 31 грудня поточного року.

Відповідно до пункту 32 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата в повному обсязі орендної плати в строки встановлені договором.

08 лютого 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Кулик В. О. проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 19175738, яким зареєструвала право оренди на земельну ділянку за ТОВ Агрофірма «Матюші» (а. с. 15, т. 1).

До лютого 2018 року ТОВ Агрофірма «Матюші» користувалось зазначеною земельною ділянкою, а починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_1 направляла товариству повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, яке було мотивоване тим, що нібито ТОВ Агрофірма «Матюші» не виконало належним чином зобов`язання щодо виплати їй орендної плати за 2016, 2017 роки, у зв`язку з цим остання розірвала договір оренди в односторонньому порядку на підставі пункту 33 цього договору (а. с. 16, т. 1).

На підставі зазначеного повідомлення 28 грудня 2017 року державний реєстратор комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С. В. провела державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку.

29 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала товариству в оренду земельну ділянку площею 2,1401 га, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0006, а державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. здійснила державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» (а. с. 18, т. 1).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року у справі № 357/11290/18 позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволений частково. Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди від 06 серпня 2014 року № б/н та договір оренди землі від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1401 га з кадастровим номером :01:010:0006. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а. с. 26-29, т. 1).

Судовим рішення було встановлено, що ТОВ Агрофірма «Матюші» належним чином виконувало свої зобов`язання за договором оренди з виплати орендної плати відповідачу ОСОБА_1 , у зв`язку з цим остання не мала правових підстав для розірвання договору оренди в односторонньому порядку. Зважаючи на це, суд дійшов до висновку, що договір оренди є дійсним. Разом із цим вважав, що ОСОБА_1 не мала правових підстав і для передачі земельної ділянки в оренду ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» за договором оренди землі від 29 грудня 2017 року.

Під час перебування зазначеної цивільної справи на розгляді в суді, 05 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н, відповідно до умов якого ТДВ «Шамраївський цукровий завод» отримав право використовувати спірну земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності (а. с. 30, 31, т. 1).

07 березня 2019 року державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В. прийняв щодо земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», індексний номер: 45860556, у зв`язку з цим до Державного реєстру речових прав на майно було внесено запис про інше речове право за № 30604647 (а. с. 33-35, т. 1, а. с. 32, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. не відповідають.

Аналізуючи підстави звернення до суду з указаними скаргами, зміст ухвалених у справі судових рішень та доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про скасування реєстраційних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанцій, виходив із того, що у зв`язку із тим, що оскаржуваний договір є недійсним та у відповідності до частини першої статті 216 ЦК України у ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» не виникло право користування (емфітевзису) щодо спірної земельної ділянки за цим договором, а, отже, одночасно з визнанням цього договору недійсним підлягає скасуванню й державна реєстрація права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо спірної земельної ділянки.

Разом із цим державна реєстрація права користування земельною ділянкою емфітевзису щодо спірної земельної ділянки за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» підлягає скасуванню також з підстав порушення державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Євком В. В. норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації.

Проте Верховний Суд не може погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позовних вимог щодо державного реєстратора, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи запис про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо спірної земельної ділянки за ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» було внесено державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Євком В. В. на підставі оскаржуваного договору.

У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку із позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18) (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) (пункти 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17-ц (провадження № 14-626цс18) (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (провадження № 14-61цс19) (пункт 31) та від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19) (пункт 63)).

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій оскаржуваних судових рішень), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача й відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд вважає, що зміст і характер відносин між учасниками справи, обставини справи підтверджують, що спір у ТОВ Агрофірма «Матюші» існує саме з ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо права користування спірною земельною ділянкою.

Оскільки позивач заявив позов до неналежного співвідповідача - державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В., висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову щодо нього є помилковими.

З огляду на зазначене, ухвалені у справі рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В.

Разом із цим, ураховуючи те, що Верховний Суд доходить висновку про безпідставність вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В., тому підлягає скасуванню і додаткова постанова суду апеляційної інстанції, якою було стягнуто з державного реєстратора на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша цієї ж статті).

Враховуючи те, що у задоволенні позову ТОВ Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. відмовлено, а під час розгляду справи судами державним реєстратором сплачено судовий збір у розмірі 2 881,50 грн за подання апеляційної скарги та 3 842,00 грн - касаційної скарги, ці суми судового збору підлягають стягненню з ТОВ Агрофірма «Матюші» на користь державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» задовольнити частково.

Касаційну скаргу представника державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича - Василенко Наталії Станіславівни задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно скасувати.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно відмовити.

Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасувати.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на користь державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича судові витрати у розмірі 6 723,50 грн (2 881,50 грн + 3 842,00 грн).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович