Справа № 157/1309/21
Провадження №2/157/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Вавдіюк Т.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 200000 грн. страхового відшкодування за завдані збитки та судові витрати у розмірі 3000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 22 червня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ4089351, відповідно до якого предметом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» є майнові інтереси застрахованої особи, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням шкоди (збитків), заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини застрахованого; забезпечений транспортний засіб: автомобіль марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 ; ліміт відшкодування шкоди, завданої життю і здоров`ю становить 200000 гривень. Як вбачається з довідки Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду №353859, 24 вересня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «Audi А6», номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та велосипеда під керуванням ОСОБА_2 . Камінь-Каширським районним судом Волинської області під час розгляду справи встановлено, що 24 вересня 2018 року близько 20 години 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_1 на порушення пунктів 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi А6», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із сторони смт. Маневичі по вулиці Жовтневій у с. Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області, поблизу будинку № 54, по автодорозі сполученням «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ» в напрямку смт. Любешів, проявивши безпечність та неуважність під час руху при виявленні велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, та маючи об`єктивну можливість його виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною вищевказаного автомобіля із задньою частиною велосипеда під керуванням потерпілого ОСОБА_2 та здійснив наїзд на останнього, внаслідок чого потерпілий помер на місці пригоди. Такими своїми діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. Крім цього, ОСОБА_1 завідомо знаючи, що ОСОБА_2 перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди і якого він сам поставив у небезпечний для життя стан, та маючи змогу надати потерпілому допомогу на місці пригоди, самовільно покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Такими діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України. Порушення обвинуваченим ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.3 «б», згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 12.3, згідно із яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, знаходиться в прямому причинному зв`язку із смертю потерпілого, а тому дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області по справі №157/559/19 ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, призначено покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Волинським апеляційним судом 29 жовтня 2019 року вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до зазначених положень ЦПК України вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, залишення відповідачем місця вказаної ДТП, а також винуватість відповідача у вчиненні цієї ДТП, що встановлені вирокогм Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 травня 2019 року не підлягають доказуванню в ході розгляду цієї цивільної справи. 22 жовтня 2020 року дружина потерпілого у вищевказаній ДТП звернулась до позивача ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату їй відшкодування оціненої шкоди. На підставі страхового акта №00273937 від 15 листопада 2020 року позивач ПрАТ «СК «Уніка» виплатило дружині потерпілого ОСОБА_3 17 листопада 2020 року страхове відшкодування в розмірі 200000 грн., що підтверджується наступними платіжним дорученнями: №183018 на суму 67014,00 грн., №182990 на суму 67014,00 грн., №182772 на суму 44 000,00 грн., №182938 на суму 5895,82 грн., №183012 на суму 5895,82 грн., №183021 на суму 5895,82 грн., №182940 на суму 1318,32 грн., №183022 на суму 1318,32 грн., №183014 на суму 1318,32 грн., №183023 на суму 109,86 грн., №183015 на суму 109,86 грн., №182942 на суму 109,86 грн. Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з п.п. «в» 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Уніка» №АМ4089351 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 33.1.1 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, у позивача на підставі п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Афанасьєв С.В. у судове засідання не з`явився, із змісту позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що страхова компанія здійснила відшкодування без врахування його думки, оскільки він відбував покарання у місцях позбавлення волі, та у нього немає коштів для відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення відповідача та з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 24 вересня 2018 року близько 20 години 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_1 , на порушення п. 2.3 б, п. 12.3 Правил дорожнього руху, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi А6», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із сторони смт. Маневичі по вулиці Жовтневій у с. Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області, поблизу будинку № 54, по автодорозі сполученням «Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ» в напрямку смт. Любешів, проявивши безпечність та неуважність під час руху при виявленні велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, та маючи об`єктивну можливість його виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною вищевказаного автомобіля із задньою частиною велосипеда під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , та здійснив наїзд на останнього, внаслідок чого потерпілий помер на місці пригоди. Такими діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. Крім цього, ОСОБА_1 , завідомо знаючи, що ОСОБА_2 перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди і якого він сам поставив в небезпечний для життя стан, та маючи змогу надати потерпілому допомогу на місці пригоди, самовільно покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Такими діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 135 ч. 1 КК України.

Вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 травня 2019 року, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року залишений без змін та набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, та призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На момент настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та відповідачем ОСОБА_1 22 червня 2018 року, строк дії полісу з 22 червня 2018 року до 21 червня 2019 року.

Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №2969 від 22 жовтня 2018 року, Камінь-Каширський відділ поліції ГУНП у Волинській області повідомив ПрАТ «СК «Уніка» про дорожньо-транспортну пригоду, а саме про те, що на вул. Центральна в с. Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області 24 вересня 2018 року в 20 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода - наїзд на велосипедиста, велосипедист рухався в попутному напрямку, учасники ДТП: легковий автомобіля марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , який загинув.

З заяви ОСОБА_3 , що діє в інтересах дітей-інвалідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , від 22 жовтня 2020 року вбачається, що остання просить здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 вересня 2018 року на вул. Жовтнева в с. Старі Червища Камінь-Каширського району Волинської області, за участю транспортного засобу «Audi A6» з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та велосипедиста ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до страхового акта №00273937 від 15 листопада 2020 року, 24 вересня 2018 року водій застрахованого автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 скоїв ДТП, в результаті якої третя особа зазнала шкоди життю/здоров`ю; подія зареєстрована 27 вересня 2018 року, страховий платіж сплачено 13 липня 2018 року, розмір збитків, які підлягають відшкодуванню становить 200000 гривень. а.с. 33).

Наказом № 00273937 від 15.11.2020 року вирішено питання стосовно: виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування (витрати на поховання, згідно зі ст. 27.4 Закону) у розмірі 44000 грн.; виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування (моральна шкода, 1/3 частка, згідно зі ст. 27.3 Закону) у розмірі 7324 грн.; виплати неповнолітній ОСОБА_6 страхового відшкодування (у зв`язку із втратою годувальника, 1/2 частка, згідно зі ст. 27.2 Закону) у розмірі 67014 грн., виплати неповнолітній ОСОБА_6 страхового відшкодування (моральна шкода, 1/3 частка, згідно зі ст. 27.3 Закону) у розмірі 7324 грн., виплати неповнолітній ОСОБА_5 страхового відшкодування (у зв`язку із втратою годувальника, 1/2 частка, згідно зі ст. 27.2 Закону) у розмірі 67014 грн., виплати неповнолітній ОСОБА_5 страхового відшкодування (моральна шкода, 1/3 частка, згідно зі ст. 27.3 Закону) у розмірі 7324 грн.

Виплати зазначених сум страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 200000 гривень підтверджуються: платіжними дорученнями від 17 листопада 2020 року за № 183018 на суму 67014 грн., №182990 на суму 67014 грн., №182772 на суму 44000 грн., №182938 на суму 5895,82 грн., №183012 на суму 5895,82 грн., №183021 на суму 5895,82 грн., №182940 на суму 1318,32 грн., №183022 на суму 1318,32 грн., №183014 на суму 1318,32 грн., №183023 на суму 109,86 грн., №183015 на суму 109,86 грн., №182942 на суму 109,86 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом «в» 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, факт самовільного залишення водієм забезпеченого транспортного засобу місця пригоди є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком відшкодування.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VІІІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 24.09.2018р. складав 3723 гривні.

Відповідно до п. 27.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого самовільно залишив місце пригоди, а тому з нього на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» належить стягнути в порядку регресу виплачене останнім страхове відшкодування в загальному розмірі 200000 грн., в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст. ст. 10-13, 141, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - задовольнити повністю.

Стягнути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (місцезнаходження: вул. Теліги Олени,6, літ. В, м. Київ, ЄДРПОУ- 20033533) 200000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення - 15 липня 2022 року.

Головуючий: О. В. Антонюк