Справа №760/830/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

представника відповідача - Харчинського Б.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача на його користь 850 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що він, будучи інвалідом ІІІ групи, через стан свого здоров`я здійснює зупинку або стоянку за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 24 (де не заборонено стоянку чи зупинку транспортних засобів), оскільки навпроти та поряд з цим місцем знаходиться ряд аптек, у яких він купує ліки, а саме аптека D.S. (вул. Головна, 41), Аптека Оптових Цін ( вул. Головна, 41 ), аптека Вертекс-плюс (вул. Головна, 29), аптека Здорова Родина (вул. Головна, 31), аптека Рецептика (вул. Головна, 26) та аптека Екомед (вул. Головна, 26).

За адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 24 знаходиться центральний вхід в ГУНП в Чернівецькій області, посадові особи якого постійно незадоволені, що він здійснює там зупинку, оскільки безпідставно вважають, що тільки керівництво ГУНП в Чернівецькій області має право зупинятись біля центрального входу в зазначене приміщення.

Саме через це у нього виникали конфлікти з працівниками ГУНП в Чернівецькій області, в ході яких останні зазначали, що його будуть штрафувати за зупинку в цьому місці.

Крім цього, зазначає, що було заведено кримінальну справу за фактом викрадення конусів, в рамках якої було проведено обшуки вдома, у батьків вдома та в його автомобілі. Сам автомобіль вилучався як речовий доказ.

12 жовтня 2020 року інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Коновчук М.В. виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 728933, його було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гр.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що він 12 жовтня 2020 року о 07 год. 50 хв. в м. Чернівці по вулиці Головній, 24 здійснив стоянку в дії зони знаку 3.35, чим порушив п.8.4 Правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 24 листопада 2020 року постанова визнана незаконною та скасована, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

У рішенні суду суд вказав, що в даному місці не заборонена зупинка чи стоянка.

24 квітня 2021 року постановою інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Юрія Б.Р. ДП18 №849927 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гр.

У вказаній постанові зазначено, що він 24 квітня 2021 року о 20 год. 16 хв. в м. Чернівці по вулиці Головній, 24 здійснив стоянку в дії знаку 3.35, чим порушив ПДР України - порушення правил зупинки та стоянки та в подальшому не надав посвідчення водія відповідної категорії, що є порушенням п.2.4.0 ПДР України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 червня 2021 року постанова інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області була скасована та закрито провадження в справі.

Суд також вказав, що в даному місці не заборонена зупинка чи стоянка.

При притягненні його до відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП також було складено протокол серії ААБ №112524 від 24 квітня 2021 року про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З зазначених у протоколі ознак сп`яніння дві взагалі не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 вересня 2021 року провадження в справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

03 червня 2021 року постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4295247, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Малованюком С.М. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В зазначеній постанові вказано, що 02 червня 2021 року близько 22 год. 00 хв. він здійснив зупинку за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 24 в дії зони знаку 3.35, чим порушив п.8.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року вказана постанова визнана протиправною та скасована,справа про адміністративне правопорушення закрита.

Суд вказав, що в даному місці не заборонена зупинка чи стоянка.

15 липня 2021 року постановою інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Тісногуза С.І. серії ДП18 №822651 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.127 КУпАП.

У постанові ДП18 №822651 від 15 липня 2021 року зазначено, що 15 липня 2021 року о 17 год. 15 хв. в м. Чернівці по вулиці Головній, 24 він здійснив стоянку велосипеда на проїжджій частині та створив перешкоди для руху інших транспортних засобів, чим порушив п.6.7 та п. 15.10 ПДР України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2021 року постанова інспектора була скасована,а провадження в справі закрито.

Суд вказав, що в даному місці не заборонена зупинка чи стоянка.

20 липня 2021 року відносно нього винесено постанову ДП18 №822652 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що він 15 липня 2021 року о 14.00 по вулиці Головній, 24 м. Чернівці, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку не якомога ближче до краю проїзної частини, чим створив суттєву перешкоду для інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.15.10.д) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду від 01 жовтня 2021 року скасовано постанову серії ДП18 №822652 від 20 липня 2021 року, а провадження в справі закрито.

Постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 жовтня 2021 року серії БАВ №255033, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680.00 гр. за вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У постанові зазначено, що він 30 вересня 2021 року о 09 год. 04 хв. по вулиці Головній, 24 у м. Чернівці здійснив стоянку транспортного засобу марки «Пежо» на проїжджій частині в місці, де суттєво перешкоджає проїзду маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.ж) ПДР України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 грудня 2021 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Вважає, що усі шість разів постанови виносилися безпідставно, а посадові особи достовірно знали про незаконність винесення постанов.

Він неодноразово скаржився до Департаменту УПП про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, однак у задоволенні його скарг було відмовлено.

Наголошує на тому, що внаслідок вищевказаних подій щодо себе він зазнав моральних страждань, які полягали в тривалому неврологічному розладі, порушенні сну, тривалій депресії.

Зазначає, що почував себе спустошеним та у безвихідному становищі через несправедливість та абсолютну безкарність працівників поліції за беззаконня та свавілля.

За цілий рік систематичних незаконних дій посадових осіб Департаменту патрульної поліції України його довели до такого стану, що він був змушений лягти на стаціонарне лікування до ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

Згідно листа ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №5118 від 15 листопада 2021 року йому видано виписку з історії хворого №3624 про перебування на стаціонарному лікуванні з 05 жовтня 2021 року по 26 жовтня 2021 року.

Вважає, що відповідач - Департамент патрульної поліції, посадові особи якого систематично, умисно, незаконно, свавільно притягують його до адміністративної відповідальності, повинен відшкодувати завдану йому моральну шкоду внаслідок того, що цілий рік його життя, інваліда ІІІ групи, учасника Революції Гідності, перетворює в кошмар «нова реформована поліція», працівники якої мали б захищати його від злочинів та правопорушень, однак переслідують його.

За цей рік він постійно відчуває себе в небезпеці, коли бачить працівників УПП в Чернівецькій області, постійну тривогу та страх за себе і своїх близьких.

Заподіяну моральну шкоду оцінює в грошовому вимірі у розмірі 850 000, 00 гр.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив та пояснення на позов.

Згідно з відомостями, які містяться в матеріалах справи, представник відповідача отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 23 лютого 2021 року.

/ а. с. 47 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

19 травня 2022 року представник відповідача - Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив, у якому проти позову заперечує.

Посилається на те, що вимоги позивача ґрунтуються лише на рішеннях суду, якими скасовувалися постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та закривалися провадження в справах.

Звернув увагу на те, що жодним рішенням не встановлено фактів протиправної дії або бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, внаслідок якої позивач, на його думку, зазнав моральної шкоди.

Наголошує на тому, що відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Зазначає, що будь-яких доказів вини відповідача у завданні йому моральної шкоди позивач не надав та не довів наявність будь-якої протиправної дії чи бездіяльності з боку відповідача.

Крім того, позивач не надав суду будь-яких доказів, які б доводили сам факт наявності моральної шкоди, обмежившись наданням інформації медичної установи про його стан здоров`я.

Сума моральної шкоди, яку вказує позивач, не підтверджується будь-якими фактичними даними, більше того, позивач навіть не деталізує чітко, чому саме така сума є необхідною.

Вважає, що сам факт скасування судом постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття судом справи про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності інспектора Управління патрульної поліції в розумінні вимог ст. 1176 ЦК України, а тому не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що його діями, як посадової особи, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Наголошує на тому, що у наданій позивачем виписці чітко вказаний діагноз та причини, а саме: «Помірно виражені органічні зміни особистості та поведінки внаслідок перенесених неодноразових закрито черепно-мозкових травм, які були у 2014 році.

Саме тому вказана виписка лише підтверджує наявність захворювання у позивача та госпіталізацію, але не встановлює причинно-наслідковий зв`язок між діями працівників Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та тим, що позивач був поміщений на лікування в стаціонар до ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

Крім цього, зазначає, що обставиною, що характеризує позивача, та, ймовірно, є проявом його ментального здоров`я, є систематичні та у більшій мірі безпідставні звернення як письмові, так і усні на спецлінію 102.

Так, тільки за 2020 рік він звернувся 551 раз на спецлінію 102, 22 рази звертався із письмовими заявами та скаргами до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, 73 рази до ГУНП в Чернівецькій області.

У 2021 році позивач звернувся 789 разів на спецлінію 102, 31 раз звертався із письмовими заявами та скаргами до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та 70 разів до ГУНП в Чернівецькій області.

Також вважає, що приведені позивачем у позові обставини в спорі з відповідачем не є втручанням у його приватне життя в розумінні вимог ст. 32 Конституції України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки винесення відносно позивача постанов про притягнення до адміністративної відповідальності не має елементів втручання в його приватне життя, охоплюється процесуальними діями поліцейського, на вчинення яких він уповноважений законом.

Стверджує, що паркування позивачем транспортного засобу біля входу в ГУНП в Чернівецькій області є формою протесту позивача в ультимативній формі.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в позові.

Позивач у судове засідання не з`явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.2 цієї статті моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За змістом ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Тобто, при застосуванні ст.ст.1173, 1174 ЦК України суд має встановити: по-перше: невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге: факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області відносно позивача неодноразово виносилися постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за різними статтями КУпАП.

Вказані постанови позивачем були оскаржені до суду.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 24 листопада 2020 року була визнана незаконною та скасована постанова серії ДПО18 № 728933 від 12 жовтня 2020 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2021 року було скасовано постанову серії ДП18 №849927 від 24 квітня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 та за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження в справі закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2021 року була скасована постанова серії ДП118 № 849927 від 24 квітня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження в справі закрито.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №4295247 від 03 червня 2021 року, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2021 року була скасована постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.127 КУпАП, провадження в справі закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 жовтня 2021 року скасовано постанову серії ДП18 №822652 від 20 липня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 грудня 2021 року, скасовано постанову серії БАВ №255033 від 24 жовтня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

/ а.с. 16 - 33 /

Згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 19, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними.

Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунком 4 ч.1 ст.2 закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 Закону визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом ст.4 Закону моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 21 жовтня 2020 року в справі № 312/262/18 / провадження № 61-14401св19/, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при застосуванні ст.ст.1173, 1174 ЦК України суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Будь-яких доказів вини відповідача у завданні йому моральної шкоди позивач не надав.

Надана позивачем виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3624 лише підтверджує наявність у нього захворювання та госпіталізацію у медичну установу.

При цьому, наданою випискою підтверджується діагноз позивача та причина захворювання - помірно виражені органічні зміни особистості та поведінки внаслідок перенесених неодноразових закрито черепно-мозкових травм ( 2014 рік).

Таким чином, госпіталізація позивача в медичну установу не є наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності та скасування рішень працівників поліції судом.

/ а.с. 39 /

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, накладеного поліцейським, оскільки скористався наданим законом правом на оскарження постанов, які були скасовані судом.

Тобто, позивач реалізував передбачене КУпАП та Кодексом адміністративного судочинства України право на оскарження процесуальних рішень уповноваженої посадової особи.

Суд вважає, що сам факт скасування судом постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття судом справ про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності інспекторів Управління патрульної поліції в Чернівецькій області у розумінні вимог ст. 1176 ЦК України, а тому не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що їх діями, як посадових осіб, йому була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 21 жовтня 2020 року в справі № 312/268/18 / провадження № 61-14401 св19/.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 56 Конституції України, ст. ст.22, 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України ««Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст.ст.2, 4, 10, 12-13, 76-82, 89, 133, 134, 137, 141, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2022 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва