справа № 361/4881/16-ц
провадження № 6/361/80/22
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лобко Оксани Володимирівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко О.В. (далі державний виконавець Лобко О.В.) звернулася до суду із поданням, у якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області 23 лютого 2017 року у цивільній справі № 361/4881/16-ц про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства Фідобанк (далі ПАТ Фідобанк) заборгованості за кредитним договором у розмірі 93259 доларів США 22 центи, з яких: 83059,16 доларів США заборгованість за кредитом, 10200,06 доларів США заборгованість по процентам.

В обґрунтування подання зазначала, що у Броварському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Відділ ДВС) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 62433226 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Боржник ОСОБА_1 добровільно суму боргу не сплатила, рішення суду не виконує, нерухоме майно, яке б належало їй на праві власності, відсутнє. ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, не вживає задів щодо виконання рішення за рахунок належного майна і доходів, що призвело до вжиття відносно неї заходів примусового виконання.

Державний виконавець Лобко О.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 62433226 із примусового виконання виконавчого листа № 361/4881/16-ц, виданого 23 лютого 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення солідарно із боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Фідобанк суми заборгованості за кредитним договором № 571 від 18 липня 2007 року в загальному розмірі 93259,22 доларів США, з яких: 83059,16 доларів США заборгованість за кредитом, 10200,06 доларів США заборгованість по процентам, боржником у вказаному виконавчому провадженні є ОСОБА_1

02 липня 2020 року державним виконавцем у ході виконання вказаного виконавчого провадження винесені постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

02 липня 2020 року на запити державного виконавця Пенсійним фондом України надано відповіді за № про осіб боржників, які отримують пенсії та за № , про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, що інформації щодо боржника ОСОБА_1 не знайдено.

На запити державного виконавця від 02 липня 2020 року про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи Державна фіскальна служба України повідомила, що інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до відповіді на запит № 82556332 від 02 вересня 2020 року, у МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

01 червня 2021 року державним виконавцем на підставі ухвали суду винесено постанову про заміну сторони стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр Ессетс.

10 вересня 2021 року державним виконавцем направлена вимоги до Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк про надання інформації щодо наявності рахунків у ОСОБА_1 , та запити про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-XII (далі Закон № 3857-XII) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз положень ст. 6 Закону № 3857-XII та ст. 441 ЦПК України дають суду підстави для висновку про те, що у судовому засіданні має бути доведено юридичний факт умисного ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, обов`язок доведення цього факту покладено на виконавця.

Словосполучення ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають в умисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця. Подання має обов`язково містити зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Виходячи з наведеного громадянина України може бути тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України лише у разі підтвердження факту його умисного ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню, до повного виконання своїх зобов`язань.

Державний виконавець Лобко О.В., звертаючись до суду з цим поданням, посилалася на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного їй майна та доходів, що призвело до вжиття відносно неї заходів примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів того, що боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо відкритого стосовно неї виконавчого провадження № 62433226, умисно ухиляється від виконання рішення суду по сплаті заборгованості за кредитним договором, державний виконавець Лобко О.В. не надала.

Наведені державним виконавцем у поданні обставини не підтверджують факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Наміру боржника вибути за межі України з метою невиконання рішення судом не встановлено.

Будь-якого іншого обґрунтування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державним виконавцем у поданні не наведено, доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України з метою невиконання своїх зобов`язань суду теж не надано. Крім того, до суду не подано й доказів наявності у боржника документів для виїзду за кордон та що остання будь-коли перетинала кордон України.

Верховний Суд України у листі від 01 лютого 2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України роз`яснив, що поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Верховний Суд України у вказаному листі зазначив, що однією з підстав для відмови у задоволенні подання виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання ним своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені у поданні обставини, суд не вбачає правових підстав для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки підстав вважати, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням та має намір вибути за межі України з метою його невиконання, державним виконавцем не доведено.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лобко Оксани Володимирівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.