Справа №295/2678/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Гльози М.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у спрощеному позовному провадженні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс»

про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

з перервою в судовому засіданні з 02.06.2022 по 08.06.2022,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» (далі відповідач) заборгованість із виплати заробітної плати за період з 01.07.2019 по 16.02.2021 в розмірі 122 225,71 грн без відрахувань податків та зборів, та компенсації за невикористану щорічну відпустку у кількості 33 дні в розмірі 7175,74 грн без відрахувань податків та зборів; стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.02.2021 по день ухвалення рішення у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 14.09.2019 позивач була прийнята на посаду бухгалтера у Міську громадську організацію «Гаражний кооператив «Світанок» згідно наказу №5 від 14.09.2018.

26.02.2019 ГО «Гаражний кооператив «Світанок» було перейменовано на ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто», а позивача 01.06.2019 було переведено на посаду старшого бухгалтера.

Починаючи з липня 2019 року відповідач не виплачує позивачу заробітну плату, мотивуючи це відсутністю первинних документів, відомостей про заробітну плату за попередній період, тощо. Позивач вказує, що довідкою №21 від 04.09.2019 підтверджено факт наявності заборгованості із заробітної плати перед позивачем, що утворилась починаючи з липня 2019 року. Окрім того, згідно даних довідки розмір заробітної плати ОСОБА_1 становить 7929,00 грн. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виплатити заробітну плату, зокрема 13.08.2020 ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою. Відповідач листом від 16.09.2020 повідомив, що питання щодо виплати заробітної плати потребує більш детального вивчення та запросив позивача на зустріч з керівництвом відповідача. На даний момент питання щодо виплати заборгованості з виплати заробітної плати за період з липня 2019 року по 16.02.2021 не вирішене.

05.09.2019 відповідач знову змінив найменування юридичної особи з ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» на ГО «Гаражний кооператив «Світанок Плюс».

22.10.2020 позивач намагалась звільнитись з посади старшого бухгалтера ГО «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» та написала заяву на звільнення за згодою сторін, проте відповідач не надав згоди на її звільнення.

З огляду на значну заборгованість із заробітної плати та небажання відповідача вирішувати питання щодо її виплати, позивач змушена була написати заяву на звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з тим, що власник не виконує вимоги трудового договору та законодавства про працю. Просила звільнити її із займаної посади 16.02.2021.

Окрім того, з позивачем при звільненні не було проведено остаточний розрахунок та не виплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 33 дні у сумі 7175,74 грн.

Позивач вказує, що відповідач допустив ряд порушень трудового законодавства, зокрема, роботодавцем не було видано позивачу трудову книжку та не було проведено остаточний розрахунок при звільненні; за роботодавцем рахується заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2019 по 16.02.2021 у розмірі 122225,71 грн без врахування податків і зборів.

У позові вказано, що з огляду на те, що підставою для звільнення ОСОБА_1 є її заява, у якій вона просила звільнити її на підставі п.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з порушенням власником умов трудового договору та законодавства про працю, з 16.02.2021, тому відповідач повинен був провести повний розрахунок із позивачем не пізніше 17.02.2021.

Разом з позовною заявою позивачем подані клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2021 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс": копію наказу про звільнення ОСОБА_1 ; довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.07.2019 по 16.02.2021; довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну відпустку; копії документів, що підтверджують проведення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 .

27.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказав, що 05.09.2019 рішенням загальних зборів ГО «ГК «Світанок Авто» було припинено повноваження голови правління ГО "ГК «Світанок Авто» ОСОБА_4 та інших членів правління та з цієї дати обрано новий склад правління під керівництвом ОСОБА_5 .

З 05.09.2019 ОСОБА_1 на роботу не з`являлася, на телефонні дзвінки не відповідала, у зв`язку з чим комісією із складу ГО «ГК «Світанок Авто» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 05.09.2019, 06.09.2019, 07.09.2019 та 10.09.2019 були складені акти про відсутність ОСОБА_1 на роботі у вказані дні протягом робочого часу з 08.00 год по 17.00 год. Крім того, відсутність ОСОБА_1 на роботі у ці дні підтверджується й табелем обліку робочого часу за вересень 2019 року.

В подальшому, ОСОБА_1 було звільнено з роботи 10.09.2019 за прогули 05.09.2019, 06.09.2019, 07.09.2019, 10.09.2019 без поважних причин, згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, про що її в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_5 .

21.09.2019 ОСОБА_1 прибула до ГО «ГК «Світанок Плюс», де в присутності голови ревізійної комісії Міщука С.П. та бухгалтера-діловода ОСОБА_8 , їй було надано для ознайомлення наказ ГО «ГК «Світанок Плюс» від 10.09.2019 №1 про звільнення з роботи з 10.09.2019 за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Від підпису про ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовилась. Також позивач відмовилась надати трудову книжку для вчинення в ній запису про звільнення та повідомила, що трудову книжку не надасть, оскільки не згодна з формулюванням підстави її звільнення. Опісля, голова правління ОСОБА_5 , в присутності вказаних вище осіб, повідомив ОСОБА_1 , що ГО «ГК «Світанок Плюс» вчинено запис про її звільнення з роботи у новій трудовій книжці, яку запропонував отримати та одночасно повідомив, що в разі відмови в отриманні цієї трудової книжки, вона, за згодою ОСОБА_1 , може бути надіслана на її домашню адресу, однак ОСОБА_1 щодо отримання нової трудової книжки та надсилання цієї книжки на її домашню адресу, заперечила.

Оскільки ОСОБА_9 відмовилася вчинити підпис на наказі ГО «ГК «Світанок Плюс» від 10.09.2021 №1 про ознайомлення з ним та відмовилася надати свою трудову книжку для вчинення ГО «ГК «Світанок Плюс» у ній запису про звільнення 10.09.2019, відмовилася отримати нову трудову книжку з записом про звільнення з роботи, то головою правління ОСОБА_5 за участю присутніх осіб було складено відповідний акт від 21.09.2019.

Оскільки в день звільнення 10.09.2019 ОСОБА_1 була відсутня на роботі, а її трудова книжка знаходилася у неї на руках, то вказані документи не могли бути видані останній з незалежних від ГО «ГК «Світанок Плюс» причин.

У подальшому, ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГО «ГК «Світанок Плюс» лише 13.08.2020, тобто після спливу 11 місяців після звільнення, з вимогою виплатити їй заборгованість по заробітній платі з липня 2019 по жовтень 2019 і компенсацію за затримку і несвоєчасну виплату заробітної плати, у відповідь на яку ОСОБА_1 було повідомлено, що для вирішення порушеного нею питання їй необхідно прибути до ГО «ГК «Світанок Плюс», та надати докази на підтвердження існування обставин, викладених нею у заяві. В обумовлений час, позивач прибула до організації, однак підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі, а також наказу про її звільнення з роботи у жовтні 2019 року не надала. Так само, ОСОБА_1 не змогла пояснити, чому виникла заборгованість із заробітної плати і чому вона, як посадова особа, не вжила заходів по виплаті заробітної плати під час її роботи в ГО «ГК «Світанок Плюс».

На питання голови правління ОСОБА_5 про необхідність негайного повернення нею комп`ютерної техніки та первинної бухгалтерської документації ГО «ГК Світанок Авто», зокрема по нарахуванню заробітної плати працівникам організації, звітів, наказів, трудових угод та трудових книжок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , касової книги тощо, ОСОБА_1 повідомила, що всі документи та комп`ютерну техніку ГО ГК «Світанок Плюс» вона передала адвокату на прізвище ОСОБА_10 .

Оскільки у ГО «ГК «Світанок Плюс» було викрадено всю первинну бухгалтерську та кадрову документацію за період з 2018 року по 04.09.2019, а також було підроблено установчі документи МГО «Світанок», за фактом чого Житомирським відділом поліції ГУ НП в Житомирській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002200 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.356, ч. 1 ст.358 КК України, тому відповідач не володіє інформацією щодо наявності заборгованості по заробітній платі перед позивачем на дату її звільнення 10.09.2019.

Відповідач стверджує, що оскільки ОСОБА_1 фактично з 05.09.2019 по 10.09.2019 не виконувала будь-якої роботи та була відсутня на робочому місці без поважних причин, а 10.09.2019 звільнена з роботи в ГО «ГК «Світанок Плюс», то зазначена в позові сума заборгованості по заробітній платі, згідно з розрахунком, який самостійно проведений позивачем, у тому числі за період з 11.09.2019 по 28.02.2021, та сума компенсації за невикористану відпустку, є надуманими.

У відзиві вказано, що ОСОБА_1 в ГО «ГК «Світанок» та в ГО «ГК «Світанок Авто» (правонаступник ГО «ГК «Світанок Плюс»), по дату звільнення - 10.09.2019, займала посаду бухгалтера та старшого бухгалтера та безпосередньо здійснювала нарахування та виплату заробітної плати. Відповідач ставить під сумнів факт того, що позивач не нарахувала та не здійснила виплату собі ж заробітної плати, однак зазначене встановити неможливо у зв`язку з викраденням бухгалтерської документації, тому відповідач вважає, що його вина у невиплаті заробітної плати відсутня.

Також у відзиві вказано, що норми ст. 233 КЗпП України надають право працівнику звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.02.2021, посилаючись на те, що вона 16.02.2021 подала заяву про звільнення на підставі п.3 ст.38 КЗпП. Однак, з 05.09.2019 позивач не виконувала посадових обов`язків та була відсутня на робочому місці , а 10.09.2019 була звільнена. Крім того, з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 могла звернутися лише у разі, якби затримка розрахунку при звільненні мала місце з вини роботодавця, однак, як зазначено вище, вина роботодавця у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні відсутня.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

29.04.2021 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до справи додаткових доказів.

06.05.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява та клопотання позивача про допит в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Протокольною ухвалою суду від 21.10.2021 відповідачу поновлено строк для подання відзиву та відзив долучено до справи; клопотання позивача про долучення до справи додаткових доказів задоволено частково та частково долучено до матеріалів справи подані письмові докази; уточнену позовну заяву залишено без розгляду та прийнято до справи письмові докази, які додані позивачем до уточненої позовної заяви; задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що комп`ютерну техніку вона отримала в офісі відповідача, про що було складено акт у присутності голови правління кооперативу ОСОБА_11 та охоронця. Техніку позивач отримала для віддаленої роботи вдома. Наразі техніка знаходиться у адвоката голови правління кооперативу Слівінського І.І. Документів про передачу техніки адвокату позивач не має. З 17.12.2019 позивач вже була без техніки. Позивач вказує, що з 5 по 7 вересня 2019 року вона була на робочому місці, працювала у закритому кабінеті, та працювала відповідно до внутрішнього трудового розпорядку, у процесі роботи могла відлучатися з робочого місця з метою виконання посадових обов`язків. Позивач також вказує, що посадові обов`язки виконувала дистанційно на підставі усної домовленості з головою правління ОСОБА_11 , з новим головою правління такої домовленості не було. 10 вересня 2019 року позивачу стало відомо про реорганізацію кооперативу, однак їй повідомили, що така реорганізація була незаконною, тому на роботу вона не ходила. Після 17.12.2019 обов`язки бухгалтера позивач не виконувала. Трудової книжки у позивача нема, вона повинна бути у роботодавця, у позивача були лише її копії. Де наразі трудова книжка позивача, вона не знає. Раніше трудова книжка знаходилася в сейфі у голови правління, де вона була у подальшому позивач не цікавилась. Позивач забрала з офісу відповідача не всю документацію, а лише ту, яка була створена під час її роботи в кооперативі. Трудові книжки забрала лише ті, які на той момент передав їй голова правління. Нову трудову книжку їй не давали, наказ про звільнення складався за її відсутності. Позивач вказує, що точну дату, коли їй стало відомо про її звільнення, не знає.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. Вказала, що свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просить не допитувати, оскільки вважає достатніми показання двох інших свідків. Додатково пояснила, що на початку вересня голова правління ОСОБА_5 потрапити на роботу не зміг, складав акти в іншому приміщенні, тому про відсутність на робочому місці позивача він не може знати. Позивач працювала дистанційно, вся техніка знаходилась у позивача. У подальшому, 17.12.2019, позивач передала техніку працівникам поліції. Свої посадові обов`язки бухгалтера кооперативу позивач виконувала до кінця 2019 року. Вказує, що правоохоронним органам були передані касові документи по 11.09.2019, акти виконаних робіт за вересень 2019 року, що свідчить про те, що позивач виконувала свої посадові обов`язки бухгалтера та перебувала на робочому місці у вересні 2019 року.

Представник позивача стверджує, що відповідачем було порушено порядок звільнення працівника, працівника потрібно було притягнути до дисциплінарної відповідальності за прогули, а потім звільняти. Акт про відмову в ознайомленні з наказом про звільнення був підписаний за відсутності позивача. Також було порушено право позивача на проведення розрахунку при звільненні. Трудову книжку позивачу не віддали. Жодних законних підстав для звільнення позивача за прогул немає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснила, що 05.09.2019 загальними зборами організації було прийнято рішення про реорганізацію підприємства та обрано нове правління та голову. Також вказала, що у ГО «ГК «Світанок Плюс» робочі дні з вівторка по суботу, вихідні неділя та понеділок. У наданому табелі обліку робочого часу за вересень 2019 року помилково зазначено, що 07.09.2019 у голови правління ОСОБА_5 був вихідним, оскільки у цей день він, як і вся адміністрація, працював, а вихідними днями у нього були неділя та понеділок. Представник відповідача пояснила, що позивач забрала з організації всю документацію та комп`ютерну техніку. У подальшому документацію позивач передала слідчому, а техніку залишила собі. Представник відповідача вважає, що позивач має помилкову думку з приводу незаконності зміни правління організації, та що забирати документи та техніку позивач не мала жодного права. Обставини звільнення позивача з роботи відповідають дійсності, а посилання позивача на незаконність її звільнення є безпідставними. Після звільнення позивача необхідно було провести з нею розрахунок та видати трудову книжку, однак у зв`язку з вилученням позивачем всієї документації та трудових книжок, визначити розмір заборгованості по заробітній платі не було можливості. Про факт звільнення позивачу було відомо у вересні 2019 року. Ознайомлюватись з наказом про звільнення, а також надати трудову книжку для здійснення у ній запису, позивач відмовилась. З 05.09.2019 позивач трудових обов`язків не виконувала, однак ставить питання про виплату їй заробітної плати. 20.09.2019 на посаду бухгалтера було прийнято іншу особу. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач повинна була звернутися до суду у тримісячний строк, однак такий строк позивач пропустила. Заперечення позивача проти позову повністю підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. За фактом викрадення позивачем документації організації правоохоронними органами наразі здійснюється досудове розслідування.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що знає позивача, а з відповідачем перебуває у трудових відносинах. 19.09.2019 її було прийнято на роботу до відповідача та з 20.09.2019 вона приступила до виконання трудових обов`язків. Зайшовши до кабінету, свідок побачила, що будь-які документи та техніка відсутні. Справи їй не передавались, свідок самостійно відновлювала всію документацію, у чому їй допомагав голова ревізійної комісії Міщук С.П. 21.09.2019, близько 14:00 год, на підприємство прибула позивач та свідок провела ОСОБА_1 до кабінету голови правління. Голова правління запитав позивача про причини її відсутності на роботі з 5 по 7 вересня 2019 року, на що позивач відповіла, що працювала віддалено, вдома, і повідомила, що всі документи організації знаходяться у неї вдома. Голова правління надав ОСОБА_1 наказ про її звільнення для ознайомлення, позивач з наказом ознайомилася, однак від підпису про це відмовилася. Також позивач відмовилася від отримання нової трудової книжки із записом про її звільнення, мотивуючи це тим, що нова трудова книжка їй не потрібна, оскільки вона має трудову книжку та вона знаходиться у неї вдома. Про відмову від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення головою правління ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 було складено акт. Акт формувала свідок на своєму робочому комп`ютері, однак на момент виготовлення акту ОСОБА_1 підприємство залишила. Про складання актів про відсутність позивача на роботі свідку відомо зі слів голови правління.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він є головою правління ГО «Гаражний кооператив «Світанок Плюс». Позивач працювала на підприємстві на посаді бухгалтера. Свідок приступив до виконання обов`язків голови правління відповідача 10.09.2019. 12.09.2019 було викликано поліцію, відкрито адмінприміщення організації та виявлено, що будь-які документи та комп`ютерна техніка відсутні. Кошти на рахунках організації були відсутні. Свідок та ОСОБА_8 відновлювали всі документи. 21.09.2019 на підприємство прибула позивач, яку було повідомлено про її звільнення, у зв`язку з прогулом. Письмові пояснення з приводу відсутності на роботі позивач відмовилась надавати, повідомила, що працювала дистанційно. Від підпису наказу про звільнення ОСОБА_1 відмовилась, про що свідком, головою ревізійної комісії та бухгалтером було складено та підписано акт. Акт було складено та підписано за відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання організацію залишила. Свою трудову книжку для внесення запису про звільнення позивач надати відмовилася, тому її було повідомлено, що нову трудову книжку із записом про звільнення буде відправлено позивачу поштою. Позивач вимагала виплатити їй заробітну плату за період з липня по вересень 2019 року, на що свідок запитав ОСОБА_1 , чому вона у вказаний період, як бухгалтер підприємства, не нарахувала її самостійно. У вказаний період обов`язкові платежі не виплачувалися також за інших працівників підприємства. На запитання, де документація та комп`ютерна техніка підприємства, позивач відповіла, що вони знаходяться в неї вдома на зберіганні. В кінці серпня 2020 року свідок отримав заяву позивача про її звільнення та вимогу про виплату заробітної плати. У подальшому, при зустрічі з позивачем, свідок вказав, що не може нарахувати їй заробітну плату у зв`язку з відсутністю документації, на що позивач повідомила, що документи вона передала поліції, а техніка знаходиться у адвоката.

Щодо складання актів про відсутність позивача на роботі з 5 по 7 вересня 2019 року, свідок пояснив, що такі акти складалися на дворі та у приміщенні роздягальні, оскільки адмінприміщення було закрите, до адмінприміщення потрапили лише 12, 13 вересня. Акт писали від руки, а в подальшому він був надрукований.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.09.2018 була прийнята на роботу до Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок», що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу №5 від 14.09.2018 (а.с. 9) та копією трудової книжки (а.с. 8).

Наказом №4 з о/с від 01.06.2019, у зв`язку з реорганізацією та звільненням старшого бухгалтера, переведено бухгалтера ОСОБА_1 з МГО «ГК «Світанок» на посаду старшого бухгалтера в ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» (а.с. 10).

Відповідно до протоколу №5/09/19 від 05.09.2019 позачергових загальних зборів ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто», затверджено нову назву організації Громадська організація «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» (а.с. 47-52).

У відповідності до протоколу №5/09/19 від 05.09.2019 засідання правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс», головою правління обрано ОСОБА_5 (а.с. 53-54).

Відповідно до акту №15 від 10.09.2019, який складений головою правління ГО «ГК «Світанок Авто» Славінським І.І., бухгалтером ОСОБА_1 , начальником охорони ОСОБА_12 та охоронником ОСОБА_13 , ОСОБА_1 взяла комп`ютер та бухгалтерські документи з квітня 2019 року, а саме: по касі, по зарплаті, звіти, накази, трудові угоди та договори купівлі-продажу, на час відпустки, для пред`явлення на аудиторську перевірку, яка проходить згідно протоколу №6 від 14.06.2019 (а.с. 120).

Згідно з актами, які складені членами ГО ГК «Світанок Авто», у подальшому ГО ГК «Світанок Плюс», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 05.09.2019, 06.09.2019, 07.09.2019 та 10.09.2019, старший бухгалтер ОСОБА_1 була відсутня у вказані дні на роботі протягом робочого дня з 08:00 по 17:00 год (а.с. 73-76).

Наказом Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» №1 від 10.09.2019 звільнено з роботи старшого бухгалтера ОСОБА_1 з 10.09.2019 за прогули 05.09.2019, 06.09.2019, 07.09.2019 та 10.09.2019 без поважних причин, згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 80).

21.09.2019 головою правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» Гарбовським В.В., головою ревізійної комісії Міщуком С.П. та бухгалтером-діловодом ОСОБА_8 складено акт про відмову в підписанні ОСОБА_1 документів, відмову надати трудову книжку, відмову в отриманні нової трудової книжки, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 прибула 21.09.2019 о 14:00 год до ГО «ГК «Світанок Плюс» та головою правління Гарбовським В.В. було поставлено питання про причини її відсутності на роботі з 5 по 7 та 10 вересня 2019 року, на що ОСОБА_1 відповідала, що у вказані дні вона працювала віддалено. На питання, відповідно до якого наказу та за чиєю згодою вона працювала віддалено, та яку роботу виконувала у вказаний період, ОСОБА_1 не відповіла. Після цього ОСОБА_1 було надано для ознайомлення наказ про її звільнення №1 від 10.09.2019 за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Остання з наказом ознайомилася, однак підпис про ознайомлення з наказом ставити відмовилася. На пропозицію надати трудову книжку для вчинення в ній запису про звільнення, ОСОБА_1 відмовила, мотивуючи це тим, що вона не згодна з формулюванням причини звільнення. Після цього голова правління ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 , що запис про її звільнення вчинено у новій трудовій книжці, та запропонував ОСОБА_1 її отримати, та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_1 отримати нову трудову книжку, вона, за її згодою, може бути надіслана на домашню адресу ОСОБА_1 , однак остання щодо отримання нової трудової книжки, а також щодо надсилання її на домашню адресу, відмовилася (а.с. 77).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 17.12.2019, який складений слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Нищук В.П., у ОСОБА_1 , як володільця документів, було вилучено ряд документації, в тому числі бухгалтерської, що стосується фінансово-господарської діяльності юридичної особи ГО «ГК «Світанок Авто» (а.с. 121-123).

13.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до голови правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» із заявою про виплату заборгованості по заробітній платі з липня по жовтень 2019 року у сумі 21142,38 грн (а.с. 88).

Листом від 16.09.2020 №73 голова правління ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 про те, що СВ Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження по факту викрадення з ГО «ГК «Світанок Плюс» документації з господарської діяльності, в т.ч. бухгалтерської, коштів та підробки офіційних документів. У зв`язку з даною обставиною органом досудового розслідування було вилучено у вказаного підприємства документи, в т.ч. й з приводу нарахування та виплати заробітної плати працівникам ГО «ГК «Світанок Авто» (ГО «ГК «Світанок Плюс») за період 2018-2019 роки, графіки відпусток, розрахунки відпускних та компенсацій при звільненні, тощо. Тому, для з`ясування всіх обставин та вивчення питання з необхідності виплати заробітної плати за період з липня по вересень 2019 року, голова правління просив прибути ОСОБА_1 до ГО «ГК «Світанок Плюс». При собі просив мати трудову книжку та, в разі наявності, копії наказів про звільнення та про надання відпустки з 11.09.2019 по 08.10.2019 (а.с. 89).

07.10.2020 головою правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» Гарбовським В.В., головою ревізійної комісії Міщук С.П. та адвокатом Струковою Л.В. складено акт про відмову в підписанні ОСОБА_1 документів, відмову надати трудову книжку, відмову в отриманні нової трудової книжки, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 прибула 17.10.2020 о 12:00 год до ГО «ГК «Світанок Плюс» прибула ОСОБА_1 , яка висловила прохання виплатити їй заборгованість по заробітній платі з липня по жовтень 201.9 року. Заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_5 повідомив їй, щоб вона повернула ГО «ГК «Світанок Плюс» первинну бухгалтерську та іншу документацію організації, а також комп`ютерну техніку, на що ОСОБА_1 вказала, що зазначені документи та комп`ютерна техніка знаходиться вже не у неї, а у адвоката Кох, якому вона їх передала. Адвокат Струкова Л.В. повідомила ОСОБА_1 , що оскільки документи та комп`ютерну техніку в організації брала ОСОБА_1 , то саме вона й має ці документи та майно повернути. Крім того повідомила ОСОБА_1 про наявність зареєстрованих в ЄРДР кримінальних проваджень щодо крадіжок та підроблення документів ГО «ГК «Світанок». Голова ревізійної комісії Міщук С.П. попросив ОСОБА_1 надати документи, які б підтверджували наявність у ГО «ГК «Світанок Плюс» перед нею заборгованості по заробітній платі за період з липня 2019 року, на що ОСОБА_1 не відповіла. Також ОСОБА_1 повторно надана для ознайомлення наказ про її звільнення №1 від 10.09.2019 та запропоновано надати трудову книжку для вчинення у ній запису, на що ОСОБА_1 відмовила, підпис у наказі про ознайомлення не поставила (а.с. 78).

16.02.2021 ОСОБА_1 подала голові правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» Гарбовському В.В. заяву про звільнення з роботи на підставі п.3 ст.38 КЗпП України, на яку голова правління повідомив, що ОСОБА_1 звільнена з роботи з 10.09.2019 відповідно до наказу №1 від 10.09.2019, та повторно просив надати трудову книжку для вчинення в ній запису про звільнення, а також повернути документацію організації та комп`ютерну техніку (а.с. 91, 92).

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

У випадку порушення вказаних прав особа має право звернутися до суду за їх захистом.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про оплату праці» при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Згідно зі ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просить стягнути з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» заборгованість із виплати заробітної плати за період з 01.07.2019 по 16.02.2021 в розмірі 122 225,71 грн без відрахувань податків та зборів, та компенсації за невикористану щорічну відпустку у кількості 33 дні в розмірі 7175,74 грн без відрахувань податків та зборів.

На обґрунтування своїх вимог позивач надала копію довідки Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Авто» №21 від 04.09.2019, яка видана за підписами заступника голови правління Павлюк В.В. та бухгалтера ОСОБА_1 , та зі змісту якої вбачається, що заробітна плата позивача в місяць складає 7929,00 грн. Заборгованість по виплаті заробітної плати з липня 2019 року (а.с. 11).

Як встановлено в ході розгляду даної справи, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач працювала на посаді бухгалтера ГО «ГК «Світанок Авто».

Суд зауважує, що позивач була звільнена з роботи з 10.09.2019 наказом Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» №1 від 10.09.2019. Доказів того, що наказ Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» №1 від 10.09.2019 є не чинним, матеріали справи не містять.

Позивач подала до суду уточнену позовну заяву, яка містила вимогу про визнання незаконним та скасування наказу Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» №1 від 10.09.2019 у частині звільнення ОСОБА_1 , однак у зв`язку з порушенням порядку подання такої заяви, остання була залишена судом без розгляду.

Таким чином, наказ Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» №1 від 10.09.2019, яким, зокрема, звільнено з роботи ОСОБА_1 , є чинним, тому вимоги про стягнення заробітної плати за період, після звільнення позивача з роботи, та нарахування за цей період днів відпустки, є безпідставними.

Разом з тим, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2019 по 04.09.2019, оскільки у справі наявна копія довідки ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» №21 від 04.09.2019, зі змісту якої вбачається, що заробітна плата позивача в місяць складає 7929,00 грн. Заборгованість по виплаті заробітної плати з липня 2019 року.

Суд не вбачає підстав для стягнення заробітної плати по день фактичного звільнення - за період з 05 по 10 вересня 2019 року, оскільки згідно з актами, які складені членами ГО ГК «Світанок Авто», у подальшому ГО ГК «Світанок Плюс», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 05.09.2019, 06.09.2019, 07.09.2019 та 10.09.2019, старший бухгалтер ОСОБА_1 була відсутня у вказані дні на роботі протягом робочого дня з 08:00 по 17:00 год. Зазначені акти були покладені в основу наказу про звільнення позивача із займаної посади та питання їх достовірності наразі не виникає, оскільки вимогу про скасування наказу про звільнення не заявлено.

При цьому, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, достовірність довідки ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» №21 від 04.09.2019 та відомостей, які містяться у ній, відповідач не спростував.

Ухвалою суду від 26.03.2021 витребувано у відповідача, зокрема, довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.07.2019 по 16.02.2021; довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну відпустку; копії документів, що підтверджують проведення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 .

Однак, на виконання зазначених вимог ухвали суду відповідач документів не надав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було вилучено з організації всю документацію та комп`ютерну техніку, у зв`язку з чим ГО «ГК «Світанок Плюс» необхідним доказами не володіє.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався можливістю надати до суду інші докази, зокрема, виписки з банківських рахунків, відомості з податкової служби, тощо, існування яких не залежить від волевиявлення сторін справи.

Таким чином, виходячи із розміру заробітної плати ОСОБА_1 , який зазначений у довідці ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» №21 від 04.09.2019 у сумі, 7929,00 грн, та періоду з 01.07.2019 по 04.09.2019, існування заборгованості по заробітній платі за який перед позивачем вбачається з довідки ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто» №21 від 04.09.2019 та не спростовується іншими матеріалами справи, до стягнення на користь позивача підлягає заборгованість по заробітній платі у сумі 16650,90 грн (за липень 2019 року - 7929,00 грн, серпень 2019 року - 7929,00 грн та за два робочі дні вересня 2019 року, з урахуванням вихідного дня понеділка 02.09.2019, - 792,90 грн, виходячи з розрахунку 20 робочих днів у вересні 2019 року, тобто, 396,45 грн за один робочий день (7929/20=396,45 грн; 396,45 х 2 (робочі дні) =792,90 грн); а всього 7929,00+7929,00+792,90=16650,90 грн), без відрахувань податків та зборів.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Тож чинний закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Втім встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Варто також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас у таких відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) зазначила, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутися до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи свої права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як встановлено в ході розгляду даної справи, підтверджено матеріалами справи та не заперечується самою позивачкою, вона працювала на посаді бухгалтера ГО «ГК «Світанок Авто», отже була особою, безпосередньо відповідальною за нарахування та виплату заробітної плати, однак пояснень, з яких причин вона не нарахувала та не виплатила собі заробітну плату, не надала.

Також підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 вилучила з організації документацію, у тому числі бухгалтерську, та у подальшому передала її до правоохоронних органів (а.с. 120, 121-123). Щодо того, що вилучення документації з організації, а також щодо того, що утримання та не повернення у подальшому документації на вимогу нового керівництва кооперативу, було здійснено ОСОБА_1 на законних підставах, позивач жодних доказів не надала.

При цьому, суд критично оцінює акт №15 від 10.09.2019, який складений головою правління ГО «ГК «Світанок Авто» Славінським І.І., бухгалтером ОСОБА_1 , начальником охорони ОСОБА_12 та охоронником ОСОБА_13 , відповідно до змісту якого ОСОБА_1 взяла комп`ютер та бухгалтерські документи з квітня 2019 року, а саме: по касі, по зарплаті, звіти, накази, трудові угоди та договори купівлі-продажу, на час відпустки, для пред`явлення на аудиторську перевірку, яка проходить згідно протоколу №6 від 14.06.2019 (а.с. 120), оскільки відповідно до протоколу №5/09/19 від 05.09.2019 позачергових загальних зборів ГО «Гаражний кооператив «Світанок Авто», затверджено нову назву організації Громадська організація «Гаражний кооператив «Світанок Плюс», а відповідно до протоколу №5/09/19 від 05.09.2019 засідання правління Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс», головою правління обрано Гарбовського В.В. (а.с. 53-54). 10.09.2019 відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 102 на звороті).

Таким чином, станом на день складання акту №15 від 10.09.2019 ОСОБА_4 вже не був головою правління ГО «ГК «Світанок Авто», та сам гаражний кооператив змінив назву. Доказів щодо не чинності чи незаконності вказаних змін позивача не надала.

Також, позивач вказала, що документація та комп`ютерна техніка була переміщена додому до позивача у зв`язку з тим, що вона працювала віддалено, однак доказів того, що робота ОСОБА_1 була організована віддалено, позивач не надала.

Так само, відсутні будь-які докази, що починаючи з 05.09.2019 ОСОБА_1 виконувала посадові обов`язки бухгалтера ГО «ГК «Світанок Авто».

Суд також приймає до уваги те, що позивач не з`являлася на робочому місці без поважних причин, що ОСОБА_1 не спростовано, у зв`язку з чим вона не була ознайомлена з наказом про звільнення у день його винесення, а також у тому числі зазначена обставина призвела до неможливості провести з нею остаточний розрахунок при звільненні у визначені ст. 116 КЗпП України строки.

Крім того, з боку позивача мали місце зловживання, які виразились у відмові від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення, ненаданні роботодавцю трудової книжки для здійснення запису у ній, та не повідомленні про місце її знаходження. Хоч позивач у судовому засіданні повідомила, що вона не знає, де знаходиться її трудова книжка та не цікавилася у колишнього голови правління ГО «ГК «Світанок Авто» її місцезнаходженням, однак відповідно до обставин, які були встановлені судом у ході розгляду справи, ОСОБА_1 повинна була володіти такими відомостями, оскільки вона володіла трудовими книжками інших працівників підприємства, тому її байдужість до місця знаходження власної трудової книжки суд розцінює критично. Враховується при цьому також судом і те, що до позовної заяви позивачем надано засвідчену нею копію своєї трудової книжки, а також покази свідка ОСОБА_8 про те, що при відмові від отримання нової трудової книжки із записом про звільнення, позивач вказувала, що нова трудова книжка їй не потрібна, оскільки вона має трудову книжку та вона знаходиться у неї вдома.

З огляду на вищевикладене, доводи відповідача про те, що ГО «ГК «Світанок Плюс», з вини самої ОСОБА_1 , не володіла необхідною інформацією щодо належних до виплати позивачу сум та не могла із вказаних причин провести остаточний розрахунок з позивачем, суд вважає обґрунтованими. Зазначене позивачем не спростовано.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у непроведенні остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 вина роботодавця відсутня, що виключає відповідальність роботодавця, передбачену статтею 117 КЗпП України, отже у задоволенні вимоги позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по заробітні платі, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати заробітної плати за період з 01.07.2019 по 04.09.2019 у розмірі 16650,90 грн без відрахувань податків та зборів.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» в доход державного бюджету 908,00 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Громадська організація «Гаражний кооператив «Світанок Плюс», адреса: м.Житомир, пров. 4-й Вільський, 30, .

Суддя Воробйова Т.А.

Повне рішення складено 15.06.2022.