Провадження №2/522/1611/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду 16.12.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відповідно якої позивач просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 16 240,00 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.03.2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.М.Говорова в м.Одесі, напроти будинку №28 у м.Одесі, під час руху заднім ходом, не переконалась у безпеці, не звернулась за допомогою до інших осіб в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем позивача Toyota Corola, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований. Відповідачка залишила місце ДТП не дочекавшись поліцію. В результаті вищезазначеного ДТП автомобіль позивача зазнав механічні ушкодження лівої задньої частини, куди прийшовся удар. Факт та обставини події підтверджуються постановою Приморського районного суду м.Одеси від 30.04.2021 року у справі № 522/6649/21. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, яку сплатив позивач, склала 16 240,00 грн., що підтверджується актом від 20.03.2021 року. Добровільно відшкодувати вартість відновлювального ремонту відповідач відмовилась, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

Матеріали позову суддя отримала 17.12.2021 року.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року цивільна справа прийнята до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24.01.2022 року.

23.12.2022 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

У судове засідання призначене на 24.01.2022 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Прощенко Д.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення через хворобу, розгляд справи відкладено на 28.02.2022 року.

У судове засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 14.04.2022 року.

У судове засідання призначене на 14.04.2022 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Прощенко Д.В. на електронну адресу суду надав заяву про відкладення, розгляд справи відкладено на 25.05.2022 року.

У судове засідання призначене на 25.05.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 30.06.2022 року.

У судове засідання призначене на 30.06.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача - адвокат Прощенко Д.В. через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати за відсутністю сторони позивача.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового засідання була повідомлена у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представила. Клопотань, заяв та відзиву до суду не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 05.07.2022 року.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст.3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2021 року відповідачка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.М.Говорова, напроти будинку №28 у м.Одесі, під час руху заднім ходом, не переконалась у безпеці, не звернулась за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Corola, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований та належить позивачу ОСОБА_1 .

Факт та обставини події, а також вина відповідачки в ДТП підтверджуються постановою Приморського районного суду м.Одеси від 30.04.2021 року у справі №522/6649/21, згідно якої ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124 та 122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та 255,00 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до ч. 6 ст. ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.03.2021 року, складеного та підписаного між позивачем та ФОП ОСОБА_3 , квитанції ФОП ОСОБА_3 від 20.03.2021 року, листа ФОП ОСОБА_3 від 18.11.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю позивача склала 16 240,00 грн. (а.с.15, 16, 19).

У добровільному порядку відшкодувати заподіяні збитки відповідачка відмовляється.

Доказів укладення відповідачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів судом не встановлено.

Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума майнової шкоди в розмірі 16 240,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обстави, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15,16, 22, 559, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.08.1998 року, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 16 240 (шістнадцять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.08.1998 року, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 05.07.2022 року.

Суддя Л.В.Домусчі