Справа № 188/1182/21
Провадження № 2/188/103/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Могиленко Т.С.,

за участі прокурора Ларченка Я.І.,

представника відповідача Підлужного В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом керівника Першотравенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, державне підприємство «СЕТАМ», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції прокуратури.

1. Керівник Першотравенської окружної прокуратури (далі прокуратура) обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що під час здійснення прокуратурою представницьких повноважень встановлено факт незаконного вибуття з комунальної власності територіальної громади Петропавлівської селищної ради нежитлового приміщення будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 у справі № 904/4223/19 задоволено позовну заяву Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави до Петропавлівської селищної ради та ФОП ОСОБА_2 , визнано недійсним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування «Про продаж будівлі колишнього будинку культури по АДРЕСА_1 Тюрі ОСОБА_4 » № 144-8/УІІ від 13.10.2016, визнано недійсним договір купівлі-продажу та зобов`язано ОСОБА_2 повернути Петропавлівській селищній раді будівлю будинку культури загальною площею 830,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 15.12.2020 та на його виконання 17.12.2020 видано відповідні судові накази.

В ході виконання вказаного судового рішення встановлено, що 03.04.2020 в період судового розгляду справи № 904/4223/19 на підставі договору купівлі-продажу № 280 спірне нежитлове приміщення відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 нежитлову будівлю - будинок культури загальною площею 830,3 кв.м та земельну ділянку площею 0,142 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0145. Продаж зазначеного нерухомого майна вчинено за домовленістю сторін за ціною 200 000,00 грн.

Прокурор звертає увагу, що у п. 7 вказаного договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 стверджує, зокрема, що на момент укладання цього договору відчужуване нерухоме майно не перебуває під арештом чи забороною; щодо нього не ведуться судові справи; будь-які інші спори. Таким чином, ОСОБА_2 будучи обізнаним про те, що зазначене нерухоме майно з 21.10.2019 є предметом спору у справі № 904/4223/19, скористався зупиненням провадження та здійснив відчуження спірного майна з метою унеможливлення майбутнього виконання рішення суду.

07.04.2020 через 3 доби після оформлення договору купівлі-продажу майна № 280 від 03.04.2020 приватним виконавцем Куземченком А.С. відкрито виконавче провадження № 61751164 з виконання виконавчого листа № 194/1897/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу за договором позики грошових коштів від 01.06.2019 в розмірі 300 000,00 грн.

21.04.2020 ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця із письмовою заявою, в якій просив звернути стягнення на спірне нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем спірне майно 24.04.2020 описано та заарештовано та 26.05.2020 реалізовано на електронних торгах «СЕТАМ». Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстровий номер 228, бланк НОМ 338840, виданого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою А.О., спірне майно 19.06.2020 придбане ОСОБА_1 .

В ході примусового виконання рішення суду у справі №194/1897/19 від 11.12.2019 приватним виконавцем вимоги стягувача було задоволено лише частково. Залишок боргу за вказаним виконавчим документом склав 127 545,45 грн. Разом з тим, на наступний день після проведення електронних торгів ОСОБА_5 звернувся із заявою про повернення виконавчого документа стягувачу без подальшого виконання, за наявності у боржника ОСОБА_3 іншого нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Прокурор вважає, що ОСОБА_2 , достеменно знаючи про перебування справи у господарському суді Дніпропетровської області, вчинив дії щодо затягування розгляду справи - подав заяву про зупинення розгляду, під час її зупинення вчинив дії з відчуження нерухомого майна на користь ОСОБА_3 , що в подальшому унеможливило виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 у справі № 904/4223/19.

ОСОБА_3 достеменно знав, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 у справі № 194/1897/19 з нього стягнуто борг за договором позики грошових коштів від 01.06.2019 в розмірі 300 000 грн, адже визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що зазначено у рішенні суду, маючи реальну можливість часткового повернення вказаного боргу, здійснив придбання спірного нерухомого майна у ОСОБА_2 за 200 000 грн.

Не дивлячись на те, що приватним виконавцем вимоги стягувача було задоволено лише частково та за наявності у боржника іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, ОСОБА_5 в день видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно - будинок культури ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного виконавця про повернення виконавчого документа № 194/1897/19 від 11.12.2019 стягувачу без подальшого виконання. При цьому, залишок боргу за вказаним виконавчим документом становив 127 545,45 грн.

На думку прокурора, зазначені обставини доводять, що операції, проведені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по придбанню та відчуженню спірного нерухомого майна - будинку культури, не були направлені на його добросовісне володіння, а мали на меті унеможливлення майбутнього виконання рішення господарського суду у справі № 904/4223/19.

Тобто, правочини вчинені між зазначеними особами, мають ознаки фіктивності та за своєю правовою природою відносяться до фаундаторних правочинів (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам).

Неподання Петропавлівською селищною радою позову до суду про витребування майна свідчить про неналежне здійснення органом місцевого самоврядування своїх повноважень, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з цим позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Прокуратура у позові посилається на правові висновки, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 21 листопада 2018 року у справі №465/650/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 05.06.2018 у справі №910/856/17, від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц, Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №684/197/19, від 03.10.2018 у справі № 469/777/16-ц, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17, від 07.05.2018 у справі №910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, від 10.01.2019 у справі №904/3953/17, від 22.08.2018 у справі №904/9169/17, Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-92цс13.

2. Прокуратура, посилаючись на ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, ст. ст. 234, 327, 387, 388 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, просить суд:

витребувати від ОСОБА_1 нежитлове приміщення - будинок культури загальною площею 830,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238), а також земельну ділянку площею 0,142 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером :04:003:0145 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 238);

стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору.

3. У відповіді на відзив прокуратура зазначає, що твердження представника відповідача про те, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави в суді є помилковим з огляду на таке.

Прокуратурою до Петропавлівської селищної ради надіслано лист від 25.05.2021 за №04/64-697 вих-21, у якому наголошено на необхідності вжиття заходів для повернення у комунальну власність нежитлового приміщення загальною площею 830,3 кв.м та земельної ділянки площею 0,142 га за кадастровим номером :04:003:0145, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На цей лист отримано відповідь Петропавлівської селищної ради від 17.06.2021 за № 1496 про те, що місцевим бюджетом на 2021 рік не закладено коштів на сплату судового збору, у зв`язку з чим просить Першотравенську окружну прокуратуру звернутися до суду в інтересах селищної ради з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, прокуратурою на адресу селищної ради направлено лист від 09.07.2021 за вих. 04/64-1151ВИХ-21 про наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Петропавлівської селищної ради шляхом звернення до суду із позовом про повернення у комунальну власність вказаного майна, у якому помилково повідомлено про підстави для звернення до господарського суду Дніпропетровської області замість Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області. Проте вказана помилка не спростовує факту повідомлення суб`єкта владних повноважень про наявність підстав для представництва, адже чинним законодавством не передбачено обов`язкових вимог щодо зазначення у такому повідомленні назви суду, до якого буде пред`явлено позов.

Необхідність у пред`явленні зазначеного позову у найкоротший термін є виправданою, оскільки існує ризик подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло з власності територіальної громади.

Оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 у справі №904/4223/19 визнано недійсним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування «Про продаж будівлі колишнього будинку культури по АДРЕСА_1 Тюрі ОСОБА_4 » №144-8/УІІ від 13.10.2016, вказане свідчить про відсутність законної волі власника на відчуження майна і є підставою для застосування приписів статей 387 та 388 ЦК України.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

З огляду на викладене, визначальним для надання правильної оцінки фактичним обставинам та для правильного застосування норм права при розгляді заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння у вказаній справі є дослідження правомірності саме первісного відчуження спірного майна, а не відчуження спірного майна 26.05.2020 на електронних торгах, яке в цьому випадку є різновидом правочинів в ланцюгу перепродажів спірного майна.

Оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося у зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно.

У своїй відповіді на відзив прокуратура послалася на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-251 цс 15, Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 522/2201/15-ц, від 05.12.2018 у справі № 522/2110/15-ц, від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №18/30, у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 684/197/19, від 03.10.2018 у справі № 469/777/16-ц та Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-92цс13.

Стислий виклад позиції позивача.

4. Позивач, повідомлений належним чином, в підготовче та судове засідання, свого представника не направив, заяв і клопотань до суду не надав, свого ставлення до позову не висловив.

У відповіді Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.06.2021 № 1496 на лист прокуратури № 04/64/697/ВИХ21 від 25.05.2021 зазначено, що у бюджеті на 2021 рік не закладено коштів на сплату судового збору, тому рада зможе звернутись до суду у 2022 році.

На підставі зазначеного рада просила прокуратуру звернутися у її інтересах до суду з позовною заявою про повернення у комунальну власність будинку культури за адресою: АДРЕСА_1 .

Стислий виклад позиції відповідача.

5. Відповідач надав відзив на позов, у якому позов не визнав і просив у позові відмовити, пославшись на таке.

5.1. У листі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.06.2021 № 1496 зазначено, що бюджетом на 2021 рік не передбачено сплату судового збору, який рада зможе заплатити та звернутись до суду у 2022 році.

З огляду на зазначене та долучені до позову матеріали, Петропавлівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, як орган місцевого самоврядування не ухилялась від захисту своїх прав, які,на думку прокурора, були порушенні відповідачем, а зазначила про намір звернутися до суду у 2022 році із наведенням відповідного обґрунтування для звернення саме у цей час. Отже, такі дії не можуть бути розцінені як бездіяльність суб`єкта владних повноважень. До того ж, прокурором не наведено жодних обґрунтувань неправомірності таких дій селищної ради (ризик пропуску строку позовної давності тощо).

Отже, керівник Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області не мав повноважень звертатись до суду з позовом в інтересах держави.

Крім того, прокурор повинен до звернення до суду повідомити відповідного суб`єкта владних повноважень про наявність підстав для здійснення представництва, що передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Натомість в листі 04/64-1151ВИХ-21 від 09.07.2021 керівником Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області повідомлено про те, що є підстави представництва Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в господарському суді Дніпропетровської області.

Отже, в матеріалах доданих до позову, відсутні докази повідомлення прокурором суб`єкта владних повноважень в особі Петропавлівська селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про наявність підстав представництва в Петропавлівському районному суді Дніпропетровської області.

Представник відповідача у цій частині заперечень проти позову посилається на правові позиції, висловлені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 188/141 8/16-ц, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 188/1418/16-ц, Великої Палати Верховною Суду у справі № 912/2385/18 від 26 травня 2020 року.

5.2. За змістом статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ІУ державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних. Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (державні виконавці) здійснюють примусове виконання рішень у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець, зокрема, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством (абзац шостий частини третьої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно у контексті наявності (відсутності) волі продавця майна в процедурах примусового відчуження в межах виконавчого провадження слід враховувати обмеження правосуб`єктності власника майна, яке у цьому випадку відбувається на підставі прямих, імперативних законодавчих приписів, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець здійснює покладені на нього функції з реалізації майна, на яке звернено стягнення; натомість у боржника як власника майна у межах виконавчого провадження залишається процесуальне право оскарження рішень, дій, бездіяльності державною виконавця, право оскарження судових актів (рішень, ухвал), а також право на відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця.

Саме тому відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Як визнається сторонами по справі, відповідачем було придбано майно з публічних торгів в межах виконання судового рішення у справі № 194/1897/19.

Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідач не є особою, яка вчинила будь-які незаконні дії, про нібито вчинення яких стверджує позивач. Більша частина позовної заяви містить припущення, які не є обґрунтованими, та посилання на дії інших осіб.

Навпаки, відповідач придбав нерухоме майно з прилюдних електронних торгів, які відбулися в межах виконання рішення суду.

Тобто витребування майна у відповідача є неможливим в силу прямої законодавчої заборони на це, визначеної у ч. 2 ст. 388 ЦК України.

До того ж на момент придбання майна були відсутні жодні заборони, арешти, обтяження на майно (окрім тих, що стосувалися виконавчого провадження із виконання рішення суду, в межах якого проводилися публічні торги).

Не може мати значення посилання позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020р. у справі № 904/4223/19, оскільки вказане рішення було ухвалено через п`ять місяців після набуття відповідачем права власності на спірне майно, при цьому жодної інформації про наявність будь-яких проблем з об`єктом нерухомості відповідачу не було відомо і звернень будь-яких осіб стосовного цього також не було.

Оскільки спірне майно є об`єктом нерухомості, для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 ЦК України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.

Позивач обґрунтовуючи свою позовну заяву, не врахував, що фактично він просить суд покласти на відповідача додатковий обов`язок, крім відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, перевіряти та аналізувати також обставини правомірності попередніх переходів майна, зокрема, обставини вибуття майна з володіння позивача. Проте такий обов`язок жодним законодавчим актам на відповідача не покладений.

Представник відповідача у цій частині заперечень проти позову посилається на правові висновки, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц (пункт 51), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункт 46.1), від 6 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (пункт 88), від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункти 46.1,46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16).

Стислий виклад позиції третіх осіб.

6. Третя особа ДП «СЕТАМ» надало до суду письмові пояснення щодо позову, у яких просило розглянути справу без участі представника ДП «СЕТАМ» та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав

6.1. ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 березня 2019 року № 10008/5 «Про визначення організатора електронних торгів за фіксованою ціною» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року (далі Порядок), є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Згідно з відомостями, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» в межах виконавчого провадження № 61751164 у центральній базі даних системи електронних торгів (далі - система) 06.05.2020 було розміщено лот № 420808 з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: будинку культури загальною площею 830,3 кв.м та земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0145, площею 0,142 га за адресою: АДРЕСА_1 .

26.05.2020 ці торги пройшли успішно, про що було складено протокол проведення електронних торгів № 481763 від 26.05.2020, згідно з яким переможцем торгів було визнано учасника № 2 ОСОБА_1 з найвищою ціновою пропозицією.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Таким чином, інформаційне повідомлення про лот формується організатором виключно на підставі заявки виконавця.

6.2. Витребування від особи, яка набула права власності на майно, що було реалізоване органами виконавчої служби в порядку, встановленому для виконання судових рішень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», недопустиме в розумінні частини другої статті 388 ЦК України, адже переможець електронних торгів ОСОБА_1 вважається добросовісним набувачем арештованого нерухомого майна, оскільки на момент укладення правочину не існувало жодних застережень щодо цього майна.

Позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними.

7. Третя особа приватний виконавець Куземченко А.С. надіслав до суду листа за № 01-29/15757 від 28.10.2021, у якому просив розглядати справу без його участі, повідомити його про прийняте рішення, надіславши його копію, свого ставлення до позову не висловив, пояснень щодо позову або відзиву не надав.

8. Інші треті особи, повідомлені належним чином, в підготовче та судове засідання не з`явилися, пояснень щодо позову або відзиву, заяв або клопотань до суду не надали.

Рух справи в суді.

9. Позов подано до суду 31 серпня 2021 року.

10. Провадження у справі відкрито 29 вересня 2021 року.

11. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 листопада 2021 року, яке неодноразово відкладалося з різних причин, в тому числі за клопотанням сторін.

12. 08 листопада 2021 року прокуратурою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, яка ухвалою суду від 15 листопада 2021 року задоволена.

13. 29 червня 2022 року підготовче провадження закрите і призначено розгляд справи по суті на 04.08.2022, яке відкладалося за клопотанням сторін.

14.Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Інші процесуальні дії у справі.

15. Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно телекомунікаційну систему.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

16. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 у справі № 904/4223/19 задоволено позовну заяву Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави до Петропавлівської селищної ради та ФОП ОСОБА_2 , визнано недійсним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування «Про продаж будівлі колишнього будинку культури по АДРЕСА_1 Тюрі ОСОБА_4 » № 144-8/УІІ від 13.10.2016, визнано недійсним договір купівлі-продажу та зобов`язано ОСОБА_2 повернути Петропавлівській селищній раді будівлю будинку культури загальною площею 830,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 15.12.2020 та на його виконання 17.12.2020 видано відповідні судові накази.

03.04.2020 в період судового розгляду справи № 904/4223/19 на підставі договору купівлі-продажу № 280 спірне нежитлове приміщення відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 нежитлову будівлю - будинок культури загальною площею 830,3 кв.м та земельну ділянку площею 0,142 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0145. Продаж зазначеного нерухомого майна вчинено за домовленістю сторін за ціною 200 000,00 грн.

07.04.2020 приватним виконавцем Куземченком А.С. відкрито виконавче провадження № 61751164 з виконання виконавчого листа № 194/1897/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу за договором позики грошових коштів від 01.06.2019 в розмірі 300 000,00 грн.

21.04.2020 ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця із письмовою заявою, в якій просив звернути стягнення на спірне нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем спірне майно 24.04.2020 описано та заарештовано.

Згідно з відомостями, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ», в межах виконавчого провадження № 61751164 у центральній базі даних системи електронних торгів 06.05.2020 було розміщено лот № 420808 з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: будинку культури загальною площею 830,3 кв.м та земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0145, площею 0,142 га за адресою: АДРЕСА_1 .

26.05.2020 ці торги пройшли успішно, про що було складено протокол проведення електронних торгів № 481763 від 26.05.2020, згідно з яким переможцем торгів було визнано учасника № 2 ОСОБА_1 з найвищою ціновою пропозицією.

Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстровий номер 228, бланк НОМ 338840, виданого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою А.О., спірне майно 19.06.2020 придбане ОСОБА_1

Петропавлівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області та її виконавчий орган не зверталися до суду з позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння з моменту встановлення факту порушення прав об`єднаної територіальної громади.

Мотивована оцінка доводів учасників справи.

17.Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що прокуратура звернулася до суду за наявності підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для вжиття прокурором представницьких повноважень в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області і звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Однак, правове обґрунтування позовних вимог не відповідає приписам частини 2 статті 388 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин та сталій судовій практиці щодо цієї категорії справ.

Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

18. Право на витребування майна з чужого незаконного володіння.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

19. 19.1. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

19.2. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19.3. Відповідно до норми статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з приписами статті 387 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1).

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 2). Висновок суду по суті позову.

20. Суд вважає, що витребування від особи, яка набула права власності на

майно, що було реалізоване органами виконавчої служби в порядку, встановленому для виконання судових рішень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», недопустиме в розумінні приписів частини другої статті 388 ЦК України, адже переможець електронних торгів ОСОБА_1 є добросовісним набувачем арештованого нерухомого майна, оскільки на момент укладення правочину не існувало жодних застережень щодо цього майна.

Позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними.

Прокуратура не надала доказів визнання недійсними електронних торгів, проведених 26.05.2020 в межах виконавчого провадження № 61751164 у системі електронних торгів «СЕТАМ» з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: будинку культури загальною площею 830,3 кв.м та земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0145, площею 0,142 га за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено протокол проведення електронних торгів № 481763 від 26.05.2020, згідно з яким переможцем торгів було визнано учасника № 2 ОСОБА_1 .

Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 750/3763/21, від 10 жовтня 2019 року у справі № 592/7963/16-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18, Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19.

Розподіл судових витрат.

21. 21.1. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Ціна позову 200 000 грн.

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Дніпропетровською обласною прокуратурою був сплачений судовий збір в розмірі 3000 грн, про що до суду надані квитанції банку.

21.2. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Отже, судові витрати слід залишити на прокуратурі.

Резолютивна частина рішення.

22. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 388 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 56, 76-82, 141, 176, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

23. У позові керівника Першотравенської окружної прокуратури, місце знаходження: вул. Шахтарської Слави, 16, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область, 52803, , в інтересах держави в особі Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, місце знаходження: 52700, Дніпропетровська область, смт Петропавлівка, вул. Героїв України, 53, , до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКП НОМЕР_3 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, місце знаходження: вул. Сімферопольська, буд. 21, м. Дніпро, 49005, державне підприємство «СЕТАМ», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, , про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

24. Судові витрати залишити на Дніпропетровській обласній прокуратурі. 25. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання

апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

26. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда