КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/6231/21 Головуючий у суді першої інстанції - Шестопалова Я.В.
Номер провадження № 22-ц/824/5126/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нововолинський міський відділ управління державної міграційної служби у Волинській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 1 від 18 лютого 1948 року, складеного виконавчим комітетом Романівської селищної ради Київської області, а саме: позицію про дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замінити словами «ІНФОРМАЦІЯ_2»; в позиції по батькові замість прочерку внести коректну інформацію « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що при подачі ним документів для отримання посвідки на постійне проживання працівниками Нововолинського міського відділу управління державної міграційної служби у Волинській області було виявлено певні неточності між первинними документами та відомостями із Державним реєстром актів цивільного стану громадян.

Вказував, що з повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 липня 2021 року вбачається наступне: в позиції «по батькові» проставлено прочерк (при тому, що у графі «інформація про батьків, дані батька « ОСОБА_4 » наявні); в позиції «дата народження» проставлено невірну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З метою приведення документів у відповідність він звернувся до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області із заявою про внесення змін в актовий запис.

Однак, 23 липня відповідач повідомив листом № 1685/21.27-24, що в задоволенні заяви про внесення змін до актового запису відмовлено, оскільки внесення змін до актових записів цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану лише за наявності достатніх підстав, які підтверджуються документально, дублікатом медичного свідоцтва про народження форми № 103/о, в якому буде зазначено правильну дату народження, в інших випадках питання внесення змін є предметом розгляду суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року було закрито провадження у даній справі та роз`яснено ОСОБА_4 , що порушене ним питання підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на ч.1 ст.19 КАС України вказує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, адміністративною справою у розумінні п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відтак, спір у даній справі не є публічно-правовим лише через наявність учасника - суб`єкта владних повноважень та не дає підстав відносити дану справу до адміністративної юрисдикції.

Так, в даній справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина 1 статті 273 ЦК України), а саме на відображення у актовому записі щодо себе коректних відомостей щодо дати народження.

Враховуючи вказане, апелянт ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про закриття провадження по даній цивільній справі мотивував своє рішення тим, що встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису та зобов`язати вчинити певні дії підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Вказано, що позивач фактично просить внести зміни до актового запису і в даному випадку є спір з суб`єктом владних повноважень щодо правомірності його дій/бездіяльності, який розглядається у порядку адміністративного судочинства. Зважаючи на викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, провадження у справі за вказаною позовною заявою підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 cт.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом було встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 1 від 18 лютого 1948 року, складеного виконавчим комітетом Романівської селищної ради Київської області, а саме: позицію про дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замінити словами «ІНФОРМАЦІЯ_2»; в позиції по батькові замість прочерку внести коректну інформацію « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги ОСОБА_4 мотивував тим, що при подачі ним документів для отримання посвідки на постійне проживання працівниками Нововолинського міського відділу управління державної міграційної служби у Волинській області було виявлено певні неточності між первинними документами та відомостями із Державним реєстром актів цивільного стану громадян.

Вказував, що з повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 липня 2021 року вбачається наступне: в позиції «по батькові» проставлено прочерк (при тому, що у графі «інформація про батьків, дані батька « ОСОБА_4 » наявні); в позиції «дата народження» проставлено невірну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З метою приведення документів у відповідність він звернувся до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області із заявою про внесення змін в актовий запис.

Однак, 23 липня 2021 року відповідач повідомив листом № 1685/21.27-24, що в задоволенні заяви про внесення змін до актового запису відмовлено, оскільки внесення змін до актових записів цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану лише за наявності достатніх підстав, які підтверджуються документально, дублікатом медичного свідоцтва про народження форми № 103/о, в якому буде зазначено правильну дату народження, в інших випадках питання внесення змін є предметом розгляду суду (а.с.1-16).

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України не передбачено можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту неправильності даних викладених у актовому запису про народження дитини та зобов`язання відділу РАЦСу внести виправлення до даного актового запису. Дійсно зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік справ, не є вичерпним, проте за змістом частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із вказаних норм права, встановлення факту, що має юридичне значення можливе за умови, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення прав саме заявника та якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із матеріалів справи вбачається, що внесення змін до актового запису № 1 від 18 лютого 1948 року, складеного виконавчим комітетом Романівської селищної ради Київської області, а саме: позицію про дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замінити словами «ІНФОРМАЦІЯ_2»; в позиції по батькові замість прочерку внести коректну інформацію « ОСОБА_3 », ОСОБА_4 необхідне для того, щоб належним чином оформити зміну постійного місця проживання та переїхати до м. Нововолинська (Україна) та для отримання посвідки на постійне проживання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції у тому, що в обраний заявником спосіб такі обставини не встановлюються і не можуть розглядатись у порядку окремого провадження.

Згідно положень п.п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Тобто, у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. У разі якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, а провадження у справі вже відкрито, суд повинен закрити таке провадження, про що постановити мотивовану ухвалу.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався, вірно закрив провадження справі з наведених підстав, оскільки поставлені заявником питання не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження в порядку цивільного судочинства, так як заявник просить встановити факт неправильності даних викладених в актовому запису про його народження (дата народження та по батькові), а крім того, заявник в порядку окремого провадження просить суд зобов`язати заінтересовану особу по даній справі внести виправлення до вказаного актового запису про його народження.

Згідно частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Положеннями п.п 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством (Правила «Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р.).

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що до переліку, визначеному у статті 315 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений можливості захистити своє право в порядку, визначеному вищенаведеними положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил. Тобто, заявник не позбавлений права оскаржити висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження по даній справі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо закриття провадження є такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення мотивованого тексту постанови до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2022 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв