Єдиний унікальний номер 305/1946/22
Провадження по справі 2/305/579/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Найман Т.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У цьому житловому будинку на даний час зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є рідним братом дружини позивача. Проте відповідач за вказаною адресою не проживає близько 15 років. Зняти з реєстрації місця проживання відповідача у добровільному порядку позивач не може, оскільки ОСОБА_2 виїхав за межі України, а його місцезнаходження та місце проживання невідоме.

У зв`язку з наведеним позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Разом з цим, 07.12.2022 року, через канцелярію суду подав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов.

З метою виклику відповідача в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 19.10.2022 року, 15.11.2022 року та 08.12.2022 року на офіційній веб-сторінці Рахівського районного суду Закарпатської області офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет.

Однак, відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 14.11.2022 року, 07.12.2022 року та 27.12.2022 року не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної справи за відсутності відповідача суд керується наступним.

Так, згідно інформації відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області від 14.10.2022 року №37/61416, наданій на запит суду, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з цим, предметом даного позову є визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком. При цьому, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що відповідач ОСОБА_2 вже близько 15 років не проживає за адресою реєстрації, оскільки виїхав за межі України, а місце його проживання позивачу невідоме.

Відповідно до ч.ч.6, 10 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору дарування житлового будинку від 17.05.2021 року, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 256773777 від 17.05.2021 року ОСОБА_1 на праві приватної власності, у цілій частині, належить житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 17.05.2021 року.

Відповідно до довідки № 746 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.08.2022 року, виданої начальником ЦНАП Рахівської міської ради Буряк Ю.Л., у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Актом від 13.09.2022 року № 365, складеним депутатом Рахівської міської ради Кобасою Н.Ю. встановлено факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд мав би можливість встановити, чи наявні у останнього перешкоди для проживання у спірному будинку, причини відсутності відповідача понад встановлені строки у будинку, а також визначити підстави для продовження пропущеного строку для проживання у будинку.

В справі відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач звертався до відповідних органів із заявами про неможливість проживання у спірному будинку через перешкоди, що чинив йому позивач або інші особи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , понад один рік, що підтверджується актом № 365 від 13.09.2022 року. Окрім того, відповідач добровільно вибув з вищезазначеного будинку у 2007 році. Підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов та визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У позовній заяві позивач зазначив про залишення судових витрат за ним, тому суд вважає за необхідне залишити такі за ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст.29, 317, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, Постановою пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 274, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.