Справа № 344/1479/22
Провадження № 2/344/1769/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Маланія Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про зменшення розміру аліментів, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого 04.10.2017р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття з розміру 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1309,00 грн. (одна тисяча триста дев`ять гривень 00 коп.), що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 до 18 років.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з часу присудження аліментів згідно судового наказу змінилися відповідні обставини, оскільки Позивача звільнено з роботи, він одружився, та в новій сім`ї у нього народилася дитина.

Позивачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем в особі свого представника на адресу суду подано Відзив на позов, у якому вона заперечила проти позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги Позивача про зменшення розміру аліментів є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки народження ще одного сина ОСОБА_4 не звільняє його від обов`язку утримувати сина ОСОБА_5 , забезпечувати його всім необхідним для повноцінного життя та фізичного розвитку. Як зазначено представником Відповідача у відзиві, право малолітнього ОСОБА_5 на отримання матеріального забезпечення від власного батька не може бути обмежене чи звужене, як це намагається зробити Позивач.

Представником Відповідача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно), від 24.07.2018р., актовий запис №1363.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2019 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.15).

04.10.2017 р. Івано-Франківським міським судом було видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 було наказано стягувати в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття ( а.с.14).

08.10.2020 р. ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_6 , який був зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1842 ( а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у новому шлюбі Позивача народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, від 29.06.2021р., актовий запис згідно вказаного свідоцтва №36. ( а.с.12).

Крім того, в позовній заяві Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває донька його теперішньої дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає з позивачем та його дружиною ( а.с.13).

Крім того посилається на те, що з листопада 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

Таким чином, у зв`язку зі зміною сімейного та майнового стану ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про зміну встановленого судовим наказом від 04.10.2017 року розміру аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на тверду грошову суму у 1309,00 грн., що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 до 18 років.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, вказані норми передбачають, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується із конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному законодавстві.

З позовної заяви вбачається, що на даний час малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та перебуває на утриманні матері, ОСОБА_2 .

У порядку виконавчого провадження здійснюється виконання судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.10.2017 року у справі №344/11487/17 щодо стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 07.09.2017 року ( а.с.14).

В той же час, у зв`язку із тим, що, починаючи з 2017 року у Позивача змінився сімейний та майновий стан, Позивач звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В поданій до суду заяві Позивач просить змінити (зменшити) розмір аліментів які стягуються на підставі судового наказу №344/11487/17, виданого Івано-Франківським міським судом 04.10.2017 року, з розміру 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до твердої грошової суми у 1309,00 грн., що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 до 18 років.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

В ході розгляду даної цивільної справи Позивачем доведено факт зміни його матеріального та сімейного стану, оскільки ним укладено новий шлюб, в якому народилася ще одна дитина, а з 01.11.2019 року його звільнено з роботи за угодою сторін (а.с.17).

Разом з тим, Суд зауважує, що зміна визначеного судовим наказом розміру аліментів у 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи конкретні обставини спірних правовідносин, суперечить інтересам неповнолітнього ОСОБА_3 .

Суд особливо наголошує, що в усіх питаннях стосовно дітей, їхні інтереси є пріоритетними над інтересами інших осіб, зокрема, батьків.

Суд погоджується з фактом наявності у Позивача підстав для зміни розміру аліментів, однак вважає, що така зміна суперечить інтересам дитини, оскільки визначений судовим наказом розмір аліментів не є високим з огляду на порядок стягнення аліментів у частці від доходу особи, яка не отримує дохід (розмір аліментів визначається від середньої заробітної плати по регіону).

Крім того, з наявної в матеріалах справи інформації Державної прикордонної служби України №5221/22 від 14.06.2022 року вбачається, що протягом 2020-2022 років ОСОБА_1 систематично перетинав державний кордон України до республіки Польща, що підтверджує доводи Відповідача у відзиві на позов про те, що Позивач працює за кордоном та отримує дохід.

Таким чином, вимоги Позивача про зменшення розміру аліментів не відповідають інтересам дитини, які мають бути враховані судом в першу чергу з тим, щоб забезпечити їй належні умови життя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Суд дійшов висновку про недоцільність зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 04.10.2017 року, винесеного Івано-Франківським міським судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 28.06.2022 року.

Суддя Домбровська Г.В.