Провадження №2/521/898/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Бобогло О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №10751.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка по справі.

Інших спадкоємців першої черги за законом немає.

Тому, відповідно до ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_1 , звернулась до Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини щодо майна її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицькою О.Ю., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 28,4 кв. м., в тому числі житловою площею 14,3 кв. м.

Ця частка квартири належала померлій на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва по право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23 березня 2002 року за реєстровим №3-2095, зареєстрованого 30.04.2002 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі 421пр., стр. 39, р. №132.

Що стосується другої частки зазначеної квартири, нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицькою О.Ю., спадкоємиці було надано листа від 05.09.2019 року за вих. №6074/01-16, згідно якого було роз`яснено, що частка квартири під АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до довідки, виданої дільницею №2 КП «ЖКС «Черьомушки» Одеської міської ради 24.01.2019 року за №1875, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 07.08.1992 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 була зареєстрована за вказаною адресою з 09.07.2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Документи, що підтверджують факт фактичного вступу протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ОСОБА_2 в управління або володіння спадковим майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та документи, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , відсутні.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 року за № НОМЕР_2 , виданого Управлінням житлово комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради, квартира АДРЕСА_1 , була приватизована на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується архівними довідками.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 .

Строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 26 листопада 1998 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу УРСР, який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Спадкоємцем другої черги за законом була його рідна сестра ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців першої та другої черг, після смерті ОСОБА_3 , не було.

На час смерті ОСОБА_3 , в квартирі постійно проживала ОСОБА_2 , що підтверджується Актом 01-25/19 від 25.10.2019 року, складеним сусідами ОСОБА_5 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 , яка проживає в квартирі за АДРЕСА_4 . Зазначений Акт посвідчений 04.11.2019 року начальником дільниці №2 КП ЖКС Черьомушки.

ОСОБА_2 , після смерті брата ОСОБА_3 , продовжувала проживати в квартирі АДРЕСА_1 .

Вона користувалася майном спадкодавця ОСОБА_3 сплачувала комунальні послуги за користування квартирою, дбала про її санітарно технічний стан та робила поточні ремонти. Вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3 , у тому числі і частки квартири під АДРЕСА_1 , відразу після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер син ОСОБА_2 ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 успадкувала частину квартири після смерті сина ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23 березня 2002 року за реєстровим №3-2095, зареєстрованого 30.04.2002 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі 421 пр., стр. 39, р №132.

Позивачці не відомо чому її мати не оформила належним чином частину квартири під АДРЕСА_1 , яка належала її брату ОСОБА_3 , але вона фактично прийняла спадщину у встановлений законом строк.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Спадкоємцем першої черги за законом є її дочка ОСОБА_1 позивач по справі.

За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надада до суду заяву про розгляд справи за її відсутності .

Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особа яка прийняла частину спадщини вважається такою, що прийняла все спадкове майно.

Відповідно до вимог ст.ст. 16,392 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах незаборонених законом в тому числі і у порядку спадкування і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1222,1223,1268 ЦК України спадкоємець за законом набуває право власності на спадщину з моменту відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину - не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у видів трати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №10751.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицькою О.Ю., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 28,4 кв. м., в тому числі житловою площею 14,3 кв. м.

Ця частка належала померлій на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва по право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23 березня 2002 року за реєстровим №3-2095, зареєстрованого 30.04.2002 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в реєстровій книзі 421пр., стр. 39, р. №132.

Інша частка квартири під АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 року за № НОМЕР_2 , виданого Управлінням житлово комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради, квартира АДРЕСА_1 , була приватизована на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер син ОСОБА_2 - ОСОБА_7

ОСОБА_2 успадкувала частину квартири після смерті сина ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується архівними довідками.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 за життя брата ОСОБА_3 не оформила спадщину, до нотаріуса не зверталася, однак після його смерті залишилася проживати у вищезазначеній квартирі, що підтверджується Актом 01-25/19 від 25.10.2019 року, складеним сусідами ОСОБА_5 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 , яка проживає в квартирі за АДРЕСА_4 . Зазначений Акт посвідчений 04.11.2019 року начальником дільниці №2 КП ЖКС Черьомушки.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ч.1 ст.530 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 не заводилася.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Отже, виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після померлого у 1998 році брата ОСОБА_3 , так як вступила у фактичне володіння квартирою, однак за життя не оформила належним чином свідоцтво про право на спадкове майно.

Відповідно до пункту 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,174,200,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1296,1297,1299 ЦК України, ст.ст. 529, 534, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 р., суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняла спадщину шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном її брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме часткою квартири під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 28,4 кв.м., в тому числі житловою площею 14,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно частки квартири під АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 28,4 кв. м., в тому числі житловою площею 14,3 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 )

Відповідач: Одеська міська рада (, 65026, м. Одеса, площа Думська, 1).

Суддя: І.В. Плавич