ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3192/22 Справа № 191/2358/21 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці із матір`ю на території України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці із матір`ю на території України.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Дніпропетровську, Україна свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , місце знаходження її батька ОСОБА_3 їй невідоме. Паспорта громадянина України вона не має. Свідоцтво про народження, видане Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) серії НОМЕР_1 , отримала 13 серпня 2020 року. З народження та по 1997 рік вона була зареєстрована та проживала зі своєю матір`ю, молодшими сестрами та братом за адресою: АДРЕСА_1 . З 1987 року по 1993 року навчалася у спеціальній школі-інтернат у м. Дніпропетровськ по вул. Мініна №1, на даний час це спеціалізована школа з поглибленим вивченням івриту, історії Єврейського народу, єврейських традицій - дошкільний навчальний заклад. Заявник зазначає, що після смерті матері проживала без реєстрації з бабусею ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, та дідусем ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, за адресою: АДРЕСА_2 . З 1997 року вона почала працювати, але неофіційно, оскільки не мала ніяких документів, які посвідчують особу. З 2013 року по 2020 року заявник проживала без реєстрації зі співмешканцем ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Починаючи з 1990 року і по теперішній час вона не виїжджала за межі України. ОСОБА_1 вказує, що письмово звернулася до Новомосковського районного відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області з приводу оформлення паспорта громадянина України вперше, після досягнення 18-річного віку та встановлення її особи і належності до громадянства України. На її звернення їй було надано відповідь та була видана довідка №1235/2793 від 13 травня 2021 року, згідно якої встановлено її особу, але не встановлено її належність до громадянства України. Рекомендовано підтвердити факт постійного проживання в неповнолітньому віці разом із матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991року. Вона звернулася до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділ обліку проживання фізичних осіб Дніпропетровської міської ради щодо надання інформації про первину реєстрації постійного місця проживання її та її матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . На її звернення було надано відповідь №10/5 від 11 червня 2021 року, згідно з якою картотека з питань реєстрації фізичних осіб за вищезазначеною нею адресою в розпорядженні Департаменту станом на 11 червня 2021 року відсутня. Вона звернулася до школи - інтернат в м. Дніпро, де раніше навчалася, з приводу надання довідки щодо підтвердження її навчання у школі-інтернат, але їй пояснили, що отримати довідку неможливо, оскільки архіви погоріли, та на даний час у цій школі створений новий навчальний заклад. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання в неповнолітньому віці разом із матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року і до теперішнього часу.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 . Встановлено факт постійного проживання в неповнолітньому віці разом з матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року і до теперішнього часу ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дніпропетровськ, Україна.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області просить рішення суду від 16 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Дніпро Дніпропетровської області, Україна, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) серії НОМЕР_1 від 13 серпня 2020 року (а.с.5).

Батьками заявника зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 221 березня 2013 року серії ВІ №580118 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Факт зміни прізвища матері позивача - ОСОБА_2 на ОСОБА_8 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 13 березня 2013 року серії ХТ №159736 (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07 травня 2009 року виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Згідно з відповіддю відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 11червня 2021 року №10/5-987, картотека з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 в розпорядженні Департаменту станом на 11 червня 2021 року відсутня. Надати інформацію про первинну реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_1 не вбачається за можливе (а.с.11).

Згідно з відповіддю Новомосковського районного відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 13 травня 2021 року на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта громадянина України вперше, після досягнення 18-річного віку, за результатами проведених перевірок встановлено, що її особу ідентифіковано, але не підтверджено факт належності до громадянства України (а.с.12).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання Голубівського старостинського округу Перещепинської міської ради від 12 березня 2021 року №78, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14).

З відповіді КЗО Навчально-виховний комплекс № 144 Спеціалізована школа з поглибленим вивченням івриту, історії єврейського народу, єврейських традицій дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) Дніпровської міської ради від 27 жовтня 2021 року № 2.8/504 вбачається, що в алфавітній книзі, яка розпочата 01 вересня 1991 року, відомості про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с.29).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на те, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дніпропетровськ, станом на 24 серпня 1991 року їй було 12 років, відомостей про те, що вона залишала територію України чи є громадянкою іншої держави матеріали справи не містять, та свідки у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання заявника на території України, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України Про громадянство України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України Про громадянство України громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ Про громадянство України (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України Про громадянство України і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього Закону дає чітке визначення поняття безперервне проживання на території України та проживання на території України на законних підставах. Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Дніпропетровську (м.Дніпро) Дніпропетровської області (а.с.5).

Батьками заявника зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 221 березня 2013 року серії ВІ №580118 (а.с.6).

23 квітня 1980 року мати заявника ОСОБА_2 укладала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника - ОСОБА_7 померла (а.с.7)

Згідно з відповіддю відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 11червня 2021 року №10/5-987, картотека з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 в розпорядженні Департаменту станом на 11 червня 2021 року відсутня. Надати інформацію про первинну реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_1 не вбачається за можливе (а.с.11).

Згідно з відповіддю Новомосковського районного відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 13 травня 2021 року на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта громадянина України вперше, після досягнення 18-річного віку, за результатами проведених перевірок встановлено, що її особу ідентифіковано, але не підтверджено факт належності до громадянства України (а.с.12).

Із довідки, виданої Новомосковським районним відділом ГУДМС України в Дніпропетровській області від 28 червня 2013 року 1235/1518, виданій ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до Новомосковського районного відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області з питання перевірки належності до громадянства України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника (а.с.13).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання Голубівського старостинського округу Перещепинської міської ради від 12 березня 2021 року №78, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14).

З відповіді Комунального закладу освіти Навчально-виховний комплекс № 144 Спеціалізована школа з поглибленим вивченням івриту, історії єврейського народу, єврейських традицій дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) Дніпровської міської ради від 27 жовтня 2021 року № 2.8/504 вбачається, що в алфавітній книзі, яка розпочата 01 вересня 1991 року, відомості про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с.29).

Звернувшись до суду із цією заявою, ОСОБА_1 зазначила, що вона постійно проживала на території України з народження, паспорт громадянина України ніколи не отримувала, на теперішній час виникла необхідність у отриманні паспорта громадянина України та просила встановити факт її постійного проживання в неповнолітньому віці із матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року і до теперішнього часу з метою отримання паспорта громадянина України (а.с.3).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дніпропетровськ (м.Дніпро).

Станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 12 років.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 взагалі будь-коли залишала територію України, чи вона є громадянкою іншої держави матеріали справи не містять.

Необхідність отримання ОСОБА_1 паспорту громадянина України не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи.

Таким чином, вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року підлягають задоволенню.

Стосовно вимог заявника про встановлення факту її постійного проживання в неповнолітньому віці разом із матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року і до теперішнього часу слід зазначити, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки встановлення факту проживання заявника у неповнолітньому віці саме разом із матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року і до теперішнього часу не відноситься до тих фактів, що мають юридичне значення і які мають бути встановлені, відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку. Тому, у задоволенні заяви в цій частині повинно бути відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та слід встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року будь-якими належними доказами у справі не підтверджуються.

Доказів на підтвердження непроживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року, яка на вказаний час була неповнолітньою, на території України апелянтом суду не надано.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці із матір`ю на території України скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці із матір`ю на території України задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова