Справа № 309/2837/22
Провадження № 6/309/35/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

з участю секретаря судового засідання Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст подання заступника начальника Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, мешканця АДРЕСА_1 до виконання ним зобов`язань, згідно вимоги постанови в справі про порушення митних правил №0887/30500/18 від 06.03.2018 року. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Хустського районного відділу ДВС знаходиться постанова в справі про порушення митних правил №0887/30500/18 від 06.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Державним виконавцем Хустського районного відділу ДВС 22.09.2021 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за ненадання такої інформації.

Однак боржником у добровільному порядку рішення суду не виконано, декларацію не подано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Боржник за викликами до державного виконавця не з`являється.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Державним виконавцем вжито усіх, передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, однак боржник ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду.

У своєму поданні головний державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення закордонного паспорту до виконання ним зобов`язань.

В судове засідання представник Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та боржник ОСОБА_1 не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось.

Вивчивши подання з доданими до нього документами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником судового рішення.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Згідно з п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що на виконанні Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходиться постанова в справі про порушення митних правил №0887/30500/18 від 06.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Державним виконавцем 22.09.2021 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за ненадання такої інформації.

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні.

Посилання на заборгованість по сплаті боргу за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження » було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець не надав достатніх доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання постанови або всі вони виявилися безрезультатними. Також не надано доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань, а також те, що останній не з`являвся на виклики державного виконавця .

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність заборгованості та відсутність майна, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання постанови в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.