Справа №751/345/22
Провадження №2/751/590/22
21 червня 2022 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Іскра К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

Встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 (а.с.1-4).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Разом з ним в даній квартирі зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , які на початку літа 2014 року виїхали з квартири. Зазначає, що з того часу відносини не підтримують, місце проживання відповідачів йому не відомо, перешкод у користуванні жилим приміщенням не чинив. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує його право власності, перешкоджає у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.02.2022 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не прибув, про день час та місце розгляду справи повідомлений. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово у встановленому порядку, у тому числі шляхом виклику через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через вебсайт Новозаводського районного суду м. Чернігова), про причини неявки в судове засідання суду не відомо, відзив на позовну заяву відповідачі не подали.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що згідно договору міни квартири від 12 жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №1-3226 (а.с.9-10), витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.11), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12), а також за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13-14) ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до технічного паспорту, дана квартира має 44,8 кв.м. загальної площі та 31,1 кв.м. житлової площі (а.с.15-17).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18).
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.05.2011 розірвано шлюб (а.с.19).
Проте, відповідно до акту мешканців будинку АДРЕСА_2 від 11 січня 2022, затвердженого керуючим Об`єднанням житлово-будівельних кооперативів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною адресою фактично не проживають з 2014 року (а.с.21).
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно постанови Верховного суду України від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Відповідно до абзацу 2 п. 34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.
Враховуючи, що відповідачі добровільно змінили своє місце проживання, за вказаною адресою не проживають з 2014 року, поважність причин відсутності відповідачів у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, збереження реєстрації за відповідачами перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а отже, відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405-406 Цивільного кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач - ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко