КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 754/4672/16 Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.
Номер провадження: 22-ц/824/1924/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У квітня 2016 року в Деснянський районний суд міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство «УкрСиббанк»(далі - АТ «УкрСиббанк», позивач, банк) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, позичальник)) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги банк мотивував тим, що 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 100 000,00 доларів США з розрахунку 13,00 % річних, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 17 квітня 2028 року.

В подальшому, 22 січня 2009 року, 13 лютого 2009 року, 29 січня 2010 року між сторонами укладались додаткові угоди, якими змінювались строки погашення відсотків, а також графік погашення кредиту.

Як зазначив позивач, всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснювала платежі для погашення кредиту, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому, 17 грудня 2015 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак, на 29 березня 2016 року, вимога банку залишена без задоволення.

Станом на 29 березня 2016 року, заборгованість ОСОБА_1 по поверненню грошових коштів, сплати процентів за користування кредитом становить 78 346,32 доларів США, з яких: 70 248,10 доларів США - кредитна заборгованість; 8 098,22 доларів США - заборгованість по процентам. Крім того, заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 29 березня 2016 року складала 86 633,55 грн., з яких: 48 623,51 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 38 010,04 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 78 346,32 доларів США, з яких: 70 248,10 доларів США - кредитна заборгованість; 8 098,22 доларів США - заборгованість по процентам, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, що складає 86 633,55 грн., з яких: 48 623,51 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 38 010,04 грн. - пеня за прострочення сплати процентів., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 32 183,79 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року у задоволенні позову АТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «УкрСиббанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача - адвокат Сініцина О.П. проти доводів апеляційної скарги АТ «УкрСиббанк» заперечила посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального прав.

За змістом ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи АТ «УкрСиббанк» у задоволенні позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що позивачем не доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою банку, а тому термін повернення кредиту в повному обсязі не настав.

Крім того, Деснянський районний суд міста Києва в судовому рішенні зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та обґрунтовані розрахунки щодо простроченої заборгованості відповідача, станом на 29 березня 2016 року.

З такими висновками Дарницького районного суду міста Києва колегія суддів в повній мірі не погоджується, з огляду на наступне..

Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», яке змінило назву на АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (том 1 а.с. 5-8).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.1, 1.3.1, банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) в іноземній валюті, долар США, в сумі 100 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти, а також сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. Надання кредиту здійснюється 17 квітня 2008 року, строк повернення кредиту - не пізніше 17 квітня 2028 року, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00 %.

Пунктом 1.4 кредитного договору встановлено, що цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме, придбання двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень п. 1.3.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1.

У п. 4.1. кредитного договору вказано, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню.

Розділом 6 кредитного договору визначено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку.

Сторонами погоджено графік погашення кредиту, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (том 1 а.с. 8 зворот - 11).

З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2009 року, 13 лютого 2009 року, 29 січня 2010 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткові угоди до договору про надання споживчого кредиту від 17 квітня 2008 року, якими змінювались строки погашення відсотків, а також графік погашення кредиту (том 1 а.с. 12-15, 16-19, 20-23).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АТ «УкрСиббанк» зазначило, що ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, у зв`язку з чим, станом на 29 березня 2016 року заборгованість відповідача по поверненню грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом становить: 78 346,32 доларів США, з яких: 70 248,10 доларів США - кредитна заборгованість; 8 098,22 доларів США - заборгованість по процентам. Крім того, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів складає 86 633,55 грн., з яких: 48 623,51 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 38 010,04 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Положеннями ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції правильно встановив відсутність підстав для дострокового стягнення кредиту, так як банком не дотримано порядок дострокового повернення кредиту, оскільки всупереч умовам кредитного договору банк відправив повідомлення (вимогу) про дострокове погашення кредиту рекомендованим листом, а не цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Тому, неможливо встановити, чи справді позивач відправив відповідачу відповідне повідомлення (вимогу), а також те, чи було останнє вручено адресату. Враховуючи наведене, порушення позивачем визначеного кредитним договором порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатом судом не встановлено, не може мати наслідком покладення на відповідача тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

Проте, позичальником порушено зобов`язання в частині заборгованості, строк сплати якої настав, а тому на думку колегії суддів, наявні підстави для стягнення з відповідача простроченої заборгованості.

На підтвердження позовних вимог АТ «УкрСиббанк» надано: розрахунки заборгованості по кредиту; виписку за кредитним договором та висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 30 червня 2020 року № 9558/20-71/16746/20-72.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ().

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір заборгованості, період та порядок її обрахування за кожним видом нарахувань за кредитом чітко та повно відображено в наданих банком розрахунках, які підтверджуються випискою за кредитним договором та висновком комісійної судово-економічної експертизи.

Так, в ході проведення комісійної судово-економічної експертизи у даній справі, експертами проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по основному боргу та сплаті процентів за кредитним договором № 0від 17 квітня 2008 року, станом на 29 березня 2016 року у відповідності до умов кредитного договору, виходячи з даних банківських виписок та квитанцій позичальника.

Згідно висновку експерта за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 30 червня 2020 року № 9558/20-71/16746/20-72, експертами визначено, що розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 17 квітня 2008 року станом на 29 березня 2016 року з урахуванням умов кредитного договору, виписки за період з 17 квітня 2008 року по 29 січня 2010 року підтверджується розрахунково у розмірі 78 346,28 доларів США, в тому числі: по тілу кредиту - 70 248,10 доларів США (з них: по поточному кредиту - 63 266,82 долари США, по простроченому - 6 981,28 доларів США), по відсотках - 8 098,18 доларів США.

Відповідач будь-якими допустимими засобами доказування не спростувала наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі визначеному за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ «УкрСиббанк`прострочена заборгованість за кредитним договором № 0 від 17 квітня 2008 року станом на 29 березня 2016 року в розмірі 78 346,28 доларів США, з яких: по тілу кредиту - 70 248,10 доларів США, по відсотках - 8 098,18 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 86 633, 55 грн.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки Деснянського районного суду міста Києва про недоведеність позовних вимог в частині наявності заборгованості за кредитом є помилковими, так як спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року ухвалене з неповним з`ясування обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 32 183,79 грн., та за подання апеляційної скарги у розмірі - 48 276,00 грн., а всього - 80 459 , 79 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код: 09807750, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 квітня 2008 року в розмірі 78 346 доларів США 28 центів, з яких: по тілу кредиту 70 248,10 доларів США, по відсотках - 8 098,18 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 86 633 (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять три) гривні 55 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код: 09807750, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 32 183,79 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 48 276,00 грн., а всього: 80 459 (вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 79 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар