Справа № 559/2702/22
Провадження № 2/559/853/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Вишковської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

представник - адвокат Вишковська В.І. звернулася у суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03.10.2012 розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей у розмірі 350 грн щомісячно на кожну дитину. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07.05.2020 розмір аліментів на утримання дітей було збільшено до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, станом на сьогодні аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, зростання потреб дітей, є недостатніми для матеріального утримання їх спільних дітей, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Зазначає, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, а тому має можливість брати участь в утриманні дітей та сплачувати аліменти в частці від свого заробітку. Натомість позивачка не має можливості працювати, оскільки на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох річного віку та отримує соціальну допомогу при народженні у розмірі 860 грн. Тому, змушена звернутися з даним позовом до суду. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 грудня 2022 року ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає повністю. Підтвердив, що на даний час рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що у позовній заяві позивач не заперечує того факту, що аліменти сплачуються вчасно у визначеному рішенням суду розмірі. Вважає, що підстави для зміни способу стягнення аліментів відсутні, оскільки ОСОБА_1 в позовній заяві належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про зміну розміру аліментів до часу звернення до суду з даним позовом. Зазначає, що позивачкою не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які свідчили б про збільшення витрат позивача на утримання дітей. За час сплати ним аліментів позивач жодного разу не повідомляла про недостатність коштів на утримання дітей або про необхідність участі в додаткових витратах на дітей, що свідчить про достатність сплачуваних аліментів. Крім того, позивач не надала до суду доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів чи зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, тому зазначені у позовній заяві обставини не можуть бути підставою для зміни способу стягнення аліментів. Крім того, стягувані з відповідача, відповідно до рішення суду, аліменти підлягають індексації. Також зазначив, що відсутність можливості заробляти кошти через перебування у відпустці по догляду за дитиною не звільняє позивачку від виконання батьківських обов`язків та не може слугувати підставою покладення додаткових фінансових зобов`язань на відповідача як другого з батьків, так само як і народження дітей від іншого чоловіка. Тому, просить відмовити у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю.

09 грудня 2022 року відповідачем надано до суду письмові пояснення, де ОСОБА_2 вказує, що на його утриманні перебуває батько - ОСОБА_5 , який проживає з відповідачем та потребує постійного догляду та лікування. Вважає, що збільшення витрат по сплаті аліментів шляхом зміни способу їх стягнення матиме наслідком погіршення майнового стану відповідача, що в свою чергу ускладнить фінансову можливість подальшого лікування його батька.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивачки - адвокат Вишковська В.І. надала суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви, а також змісту наданих письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2006 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 жовтня 2020 року розірвано (а.с.10).

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . В свідоцтвах про народження серії НОМЕР_1 та серпії НОМЕР_2 їхніми батьками вказані сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7,8).

Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 народила ще одну дитину, якій на даний час не виповнився 1-го року та перебуває остання на обліку в УСЗН Дубенської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини - у вересні 860 грн (а.с.13, 14).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду від 16 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 350 грн на кожного щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07 травня 2020 року змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 350 грн до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з подальшою індексацією і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11-12).

Згідно довідки, виданої ТзОВ «Житловик-Дубно», діти зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 , як одержувач аліментів, відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України, має право на звернення до суду з зазначеним позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Судом встановлено, що аліменти на утримання дітей стягуються в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з подальшою індексацією та не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 . Згідно інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Рівненській області, розмір його доходу становить: за січень 2022 - 14082,93 грн, за лютий 2022 - 14614,50 грн, за березень 2022 - 43769,19 грн, за квітень 2022 - 21432,95 грн, за травень 2022 - 63 743,51 грн, за червень 2022 - 47 332,55 грн, за липень 2022 - 47 517,50 грн, за серпень 2022 - 470733,30 грн та за вересень 2022 - 47 733,30 грн (а.с. 62-64).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, зокрема, в розмірі 1/3 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню, так як обставини, на які посилається позивачка підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів ОСОБА_2 , що на його утриманні перебуває хворий батько, який потребує постійного лікування, оскільки відповідачем не надано до суду жодних доказів того, які саме витрати та у якому розмірі необхідні відповідачу на утримання його батька.

На думку суду сплата аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей та прав відповідача. Разом з тим, це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом. Беручи до уваги те, що відповідач працевлаштований та отримує значну заробітну плату, що за період з січня по вересень становить 352157,03 грн, при стягненні аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку, розмір його щомісячного доходу буде значно більшим прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку 2684 грн станом на грудень 2022 року, а також більшим за мінімальну заробітну плату, встановлену ЗУ «Про Державний бюджет України» - 6700 грн станом на грудень 2022 року та надасть фінансову можливість забезпечити як відповідача, так і його сім`ю.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, разом з тим, відповідач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 , а відтак, в порядку п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", за яким військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а відтак відповідач звільнений від сплати такого.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182, 184, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 559/2805/19 від 07 травня 2020 року на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 02 січня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук