ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1316/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджінікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2022 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И В:

Концерн МТМ звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем у період з 01.10.2014 по 31.08.2021 надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаний період відповідач, всупереч вимогам ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України та ст. ст. 322, 526 ЦК України, не виконувала свій обов`язок щодо здійснення оплати за надані послуги у повному обсязі, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 47 974,82 грн. Посилаючись на вказані обставини, Концерн "МТМ" просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 47 974,82 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Орджінікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" () заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 34 615 (тридцять чотири тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 637 (одна тисяча шістсот

тридцять сім) гривень 87 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не підписувала жодного договору з Концерном «МТМ» на надання послуг. Обов`язок зі сплати боргу виникає тоді, коли між сторонами підписано договір, тому у неї такий обов`язок за відсутності укладеного договору на постачання послуг Концерном «МТМ» не виник. Також вказує, що Концерн «МТМ» не надав ліцензій, наявність яких є необхідною для здійснення ним господарської діяльності з постачання теплової енергії. Крім того, суд неправильно застосував строки позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із п.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що квартира відповідачки підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавалися, з приводу неналежної якості цих послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталася. Зазначивши, що

ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов до висновку про необхідність стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 34 615,12 грн., яку визначив з урахуванням строків позовної давності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.09.1974 по теперішній час, що підтверджується інформацією Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 29.10.2021 вих. 04-47/8073, яка надана на запит суду (а.с. 13), а відтак є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

Договір купівлі-продажу теплової енергії між сторонами не укладався, а для проведення розрахунків по оплаті послуг було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавалися Концерном "МТМ" за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2014 по 31.08.2021 становить 47 974,82 грн., та, як зазначає Концерн "МТМ", вказана сума боргу підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_1 , яка зареєстрована за вказаною адресою.

При цьому, претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період позивачу не надходило.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч.1 ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

.Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до

комунальних послуг.

Законами України «Про житлово-комунальні послуги» (у обох редакція, які були чинні у певному періоді утворення заборгованості) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ". Вказані обставини є загальновідомими у межах міста, а відтак не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи.

Отже, Концерн "Міські теплові мережі" є юридичною особою, яка надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що господарська діяльність з постачання

теплової енергії повинна здійснюватися на підставі ліцензії, яка дає право на надання теплової енергії, але яку Концерн «МТМ» не надав суду, не довівши й право витребувати оплату за свої послуги.

Однак, як зазначає суд першої інстанції, ненадання позивачем ліцензій не впливає на обов`язок споживача щомісячно сплачувати надані позивачем послуги, отримання яких за адресою місця свого проживання відповідачем не оспорюється.

Колегія суддів звертає увагу, що такі ліцензії містяться в загальному доступі в мережі Інтернет, які були досліджені та долучені до справи для перевірки доводів апеляційної скарги в цій частині на стадії апеляційного провадження.

Так, на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 214 від 08.06.2012р. (переоформлено рішенням від 28.10.2016р. № 1912) Концерну «МТМ» надані ліцензії на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії).

Отже, Концерн «МТМ» на законних підставах здійснює господарську діяльність у вказаній галузі.

Також колегія зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не зверталася.

Договір між сторонами про надання послуг у письмовій формі дійсно не укладався, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялася.

Особовий рахунок в Концерні «Міські теплові мережі» відкритий на ім`я ОСОБА_1 за № 10521529.

Таким чином, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що постачається Концерном «Міські теплові мережі».

Централізоване опалення будинку АДРЕСА_3 здійснюється КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ».

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого опалення. Оплата за послуги з централізованого опалення між споживачем ОСОБА_1 і Концерном «Міські теплові мережі» обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

Згідно з розрахунком суми позову та довідкою Філії Концерну «Міські теплові мережі» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2014 по 31.08.2021 мається заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 47 974,82 грн.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 заявила про застосування строку позовної давності, та судом перевірялись ці обставини і встановлено, що позивачем строк позовної давності був пропущений, у зв`язку з чим було відмовлено в задоволенні позову щодо частини заборгованості за період з жовтня 2014 року по лютий 2017 року включно.

До суду із даним позовом позивач звернувся лише 28 жовтня 2021 року, тобто зі спливом строку позовної давності щодо частини заборгованості, що підтверджується вхідним штампом на позові.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення заборгованості за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2021 року, що складає 34615,12 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що в межі строку позовної давності вкладається період з 01.01.2018р. по 31.08.2021р., у якому заборгованість становить 25 219,31 грн. В той час, як суд незаконно включив період з 01.03.2017р. по 01.01.2018р., штучно збільшивши розмір заборгованості.

Між тим, суд належним чином обґрунтував свої висновки в цій частині, які відповідають чинному законодавству та з якими погоджується колегія апеляційного суду.

Так, суд правильно вказував, що, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховується позивачем Концерном «МТМ» щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Вказані висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 712/8916/17 від 07.07.2020р.

При цьому, вирішуючи питання застосування інституту позовної давності, судом першої інстанції було обгрунтовано проаналізовано положення пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ, згідно з яким пункт 12 доповнено таким змістом: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року.

В подальшому дія карантину в Україні неодноразово продовжуваласьдо теперішнього часу, коли постановою КМУ № 630 від 27.05.2022р. його дію в Україні продовжено до 31.08.2022р.

Відтак, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 02.04.2020р. призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії.

Отже, в межі трирічної давності входить останнє щомісячне нарахування, датоване березнем 2017р., а тому суд обґрунтовано визначив періодом, який входить в межі позовної давності період з березня 2017р. і до 31.08.2021, до якого визначено заборгованість.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджінікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 12 липня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Дашковська А.В.

Подліянова Г.С.