Справа № 159/7402/21 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.
Провадження № 22-ц/802/562/22 Категорія: 76 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання Черняк О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яковчук О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку, за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що працює техніком з підготовки технічної документації 1 категорії району контактної мережі ОСОБА_2 структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання», яке входить до складу Регіональної філії «Львівська залізниця» та відповідно за структурою до Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом керівника Виробничого структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання» від 08.12.2021 №82/К відсторонений від роботи з 15.12.2021 (по закінченню відпустки) без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19.

Вважає такі дії відповідача незаконними, покликаючись на те, що щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 за змістом статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не є обов`язковим. Впровадження інших обов`язкових щеплень можливе лише у порядку, визначеному законом. Відповідний закон законодавчим органом не прийнято.

Крім того, встановлення обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 є, на його думку, зміною істотних умов праці, про які відповідач зобов`язаний був повідомити за два місяці.

Ураховуючи наведене, просив визнати незаконним наказ Виробничого структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання» від 08.12.2021 №82/К про відсторонення від роботи, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.12.2021, а також понесені судові витрати.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2022 року позов задоволено.

Скасовано наказ начальника Виробничого структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 08.12.2021 №82/К про відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Допущено ОСОБА_1 до роботи на посаді техніка з підготовки технічної документації 1 категорії району контактної мережі ОСОБА_2 структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 22 302,80 грн. середнього заробітку за час незаконного відсторонення з 15.12.2021 по 02.03.2022 та 908 грн. судового збору.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави 908 грн. судового збору.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині стягнення усієї суми середнього заробітку.

В апеляційній скарзі відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює техніком з підготовки технічної документації 1 категорії району контактної мережі ОСОБА_2 структурного підрозділу «Рівненська дистанція електропостачання», яке входить до структури АТ «Укрзалізниця» (а.с.11-15).

26.11.2021 відповідач скерував позивачу повідомлення про те, що працівники АТ «Українська залізниця», як об`єкта державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави підлягають обов`язковому профілактичному щепленню від COVID-19.

У попереджені наведені відповідні нормативні акти, список пунктів щеплення, роз`яснено, що відмова або ухилення від профілактичного щеплення може бути підставою для відсторонення від роботи з 09.12.2021, вказано на необхідність пред`явити безпосередньо керівнику не пізніше 08.12.2021 документи, які підтверджують вакцинацію від COVID-19 однією чи кількома дозами або висновок лікаря щодо наявності протипоказання (а.с.16-18, 20).

Позивач попередження отримав.

Наказом начальника ВСП «Рівненська дистанція електропостачання» від 08.12.2021 №82/К відсторонено ОСОБА_3 від роботи з 15.12.2021 (по закінченню відпустки) на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати (а.с.19).

Зі змісту цього наказу вбачається, що його винесено на підставі ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 01.11.2021 №2393, пункту 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236.

МОЗ України наказом №2393 від 01.11.2021 «Про затвердження змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» розширило перелік організацій, співробітники яких мають обов`язково щепитися проти COVID-19.

Згідно з цим наказом обов`язковій вакцинації проти COVID-19 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, додаються співробітники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83. Наказ набрав чинності 09 грудня 2021 року.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач відноситься до категорії співробітників, які підлягають обов`язковій вакцинації проти COVID-19 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, суд першої інстанції також дійшов вірного висновку, що право на вирішення питання щодо відсторонення від роботи працівника (винесення відповідного наказу) не може виникнути раніше 09 грудня 2021 року, тобто раніше набрання чинності наказу МОЗ від 01.11.2021 №2393.

Однак, оспорюваний наказ відповідачем винесено 08.12.2021, у якому він покликається на наказ МОЗ від 01.11.2021 №2393, який не є чинним.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що наказ винесено 08.12.2021 у зв`язку із великою кількістю працівників відхиляються апеляційним судом, оскільки така обставина не спростовує незаконність оспорюваного наказу, який було щодо позивача винесено передчасно.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що наказ було б скасовано, якби позивач подав 15.12.2021 відповідні докази про вакцинацію чи про звільнення від вакцинації відхиляються апеляційним судом, оскільки при ненаданні таких документів позивачем у відповідача наставало право винести відповідний наказ про відсторонення від роботи тільки після цієї дати.

Відповідач же наказом від 08.12.2021 здійснив закінчену дію відсторонив позивача від роботи з 15.12.2021 (по закінченню відпустки).

З урахуванням наведеного, повно та об`єктивно дослідивши наведені обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині скасування наказу відповідача про відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Разом із тим, визначаючи розмір середнього заробітку за час відсторонення від роботи, суд першої інстанції помилково урахував 2 дні 1 і 2 березня 2022 року.

Із приєднаного до апеляційної скарги наказу відповідача від 28.02.2022 №32/к вбачається, що ОСОБА_1 приступив до роботи 01.03.2022.

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час відсторонення з 15.12.2021 по 28.02.2022 у розмірі 21445 грн. (428,90 грн. х 50 днів).

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для зміни рішення суду в цій частині.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2022 року в частині визначення розміру середнього заробітку змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 21445 (двадцять одну тисячу чотириста сорок п`ять) грн. середнього заробітку за час відсторонення з 15.12.2021 по 28.02.2022.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді