Справа № 404/1810/21
Номер провадження 2/404/534/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року представник позивача Комунального підприємства «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, просив стягнути з відповідача на користь підприємства борг за послугу теплопостачання у сумі 64 107,50 грн., 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 6 789,17 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 20 501,90 грн., розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в розмірі 2346,33 грн. Загальна сума боргу становить 93744,90 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак був споживачем теплової енергії, що надавалася до вказаного житла постачальником ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА».

Право вимоги заборгованості, яка виникла перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року №20/09-19/1.

Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили у фактичні договірні правовідносини. В свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті послуг з централізованого теплопостачання не виконувала, внаслідок чого, заборгованість за період з лютого 2009 року по лютий 2021 року включно складає 64107,50 грн. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку, 3% річних становить 6 789,17 грн., індекс інфляції становить 20 501,90 грн., а також, відповідно до ст. 549 ЦК України розмір пені становить 2346,33 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

11 травня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач не надав доказів виникнення права вимоги у ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», доказів повідомлення боржника про перехід права вимоги, а відтак у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем. Зазначено, що пеня за житлово-комунальні послуги не підлягає стягненню, а заборгованість, 3% річних та інфляційні втрати нараховані поза межами строків позовної давності. За таких обставин просить застосувати при вирішенні спору строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

28 травня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відступило позивачу право вимоги до відповідача заборгованості за послуги централізованого опалення. При цьому, ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», а в подальшому й позивач здійснювали подачу теплової енергії. Вказано, що відповідач не зверталась з метою укладення письмового договору до КП «Теплоенергетик». Зі свого боку позивач виконує договірні зобов`язання в повному обсязі. Жодним нормативно-правовим документом не передбачений обов`язок виконавця комунальної послуги здійснювати особисте інформування споживача про тарифи, розмір оплати за спожиту теплову енергію та щодо наявності заборгованості. За таких обставин просив позов задовольнити.

07 червня 2021 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, вказала, що позивач не надав доказів на підтвердження повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, вона не була у встановленому законом порядку повідомлена про зміну кредитора у зобов`язанні, також КП «Теплоенергетик» не виконав свого обов`язку щодо підготовки та укладення зі споживачем договору про надання комунальних послуг. Домовленість між ними щодо встановлення ціни (тарифу) на послуги теплопостачання відсутня, а тарифи, які використовує позивач у розрахунках заборгованості не підтверджені жодним належним доказом. Вважає. що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 .

КП «Теплоенергетик» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 20/09-19/1 від 20 вересня 2019 року право вимоги заборгованості, яка виникла у боржників-фізичних осіб (споживачів послуг централізованого опалення) перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик». Поряд з цим, як вбачається з Реєстру фізичних осіб-споживачів ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», які мають заборгованість за надані послуги централізованого опалення

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків відповідач за період з лютого 2009 року по лютий 2021 року має заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 64 107,50 грн.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за послуги нараховується щомісячно.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктом 1 частини 3статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обов`язок споживача теплової енергії, - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Аналогічний обов`язок міститься в п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зазначених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Виходячи із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається заміна кредитора.

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Згідно норм ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Якщо виконання зобов`язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказана правова позиція викладена 22.03.2017 року в постанові Верховного Суду України по справі № 761/12553/15-ц.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого теплопостачання слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з квітня 2018 року по січень 2021 року в розмірі 30 317 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

А відтак, суд, враховуючи зазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1201,13 грн., індекс інфляції у розмірі 2 147,94 грн. які розраховані відповідачем.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню, яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Пеня, враховуючи наданий відповідачем перерахунок, становить 755,17 грн.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 30 317 грн., 3% річних у розмірі 1 201,13 грн., індекс інфляції у розмірі 2 147,94 грн., пеня у розмірі 755,17 грн., а всього 34 421,24 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 833,50 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 30 317 грн. на рахунок НОМЕР_1 у Філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», 3% річних у розмірі 1 201,13 грн., індекс інфляції у розмірі 2 147,94 грн., пеню у розмірі 755,17 грн. на рахунок НОМЕР_2 АБ «Південний», а всього 34421,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» на рахунок НОМЕР_2 АБ «Південний» судовий збір в розмірі 833,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплоенергетик», місцезнаходження: вул. Ливарна, 1, м. Кропивницький, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 13.07.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда