Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/8921/15-ц
Провадження № 4-с/552/15/22
У Х В А Л А

іменем України

13.07.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

АТ КБ «Приватбанк» 03.06.2022 звернувся до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова в справі № 642/8921/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» суму депозиту в розмірі 2990,95 євро, суму процентів в розмірі 580,26 євро.

Заявник вказував, що постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 05.03.2018 було відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення, а 07.11.2018 АТ КБ «Приватбанк» добровільно виконано рішення суду що підтверджено платіжним дорученням від 07.11.2018 № 1111078LGGX, № 9783, № 9784, але виконавче провадження не було закрите.

В своїй скарзі просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. в частині невиконання вимог заяви про закриття виконавчого провадження № 52078966 та зобов`язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 в справі № 642/8921/15-ц., яке вступило в законну силу, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікаційний код за , юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , грошові кошти депозиту у сумі 2990,95 євро, у валюті депозиту євро. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікаційний код за , юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , грошові кошти відсотків депозиту у сумі 580,26 євро, у валюті депозиту євро.

Судове рішення боржником виконано не було, пред`явлено на примусове виконання до органів ДВС.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Як встановлено дослідженими в справі доказами, постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 06.09.2016 було відкрите виконавче провадження № 52078966 з примусового виконання зазначеного судового рішення про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 3571,21 євро.

14.09.2016 виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11355726.

12.01.2018 виконавче провадження виведено зі складу зведеного та передано до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України за постановою від 01.12.2017

Зазначені обставини підтверджені даними Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Яв встановлено дослідженою судом інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження в термін, наданий для добровільного виконання, судове рішення АТ КБ «Приватбанк» виконано не було, тому твердження заявника про те, що судове рішення було виконано добровільно судом оцінюється критично.

Також встановлено, що 23.05.2022 на адресу відділу ДВС надійшла заява від АТ КБ «Приватбанк», в якій боржник виконавчого провадження вказував на добровільне виконання судового рішення 07.11.2018 та порушував питання про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру у повному обсязі, у разі, якщо стягувачем отримано суму коштів за виконавчим документом в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що АТ КБ «Приватбанк згідно платіжних доручень від 07.11.2018 здійснив перерахування грошових коштів в сумі 3458,06 євро виплати по рішенню суду на користь ОСОБА_1 , хоча за судовим рішення на користь стягувача підлягала сплаті сума грошових коштів в розмірі 3571,21 євро.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що стягувачем не було отримано суму грошових коштів згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 в справі № 642/8921/15-ц в загальній сумі 3571,21 євро, відсутні підстави вважати, що зазначене судове рішення виконано в повному обсязі.

Тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави, визначені п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин скарга АТ КБ «Приватбанк» є повністю безпідставна та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.07.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко