Провадження № 2/734/582/22 Справа № 734/1087/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання Гузенко Т.О.,

за участі:

представника позивача адвоката Голиці Т.І.,

представника відповідача адвоката Гуца А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.05.1965 виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час перебування у шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали житловий будинок, загальною площею 62,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (нині - АДРЕСА_2 . Вказаний житловий будинок зареєстровано на ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На випадок своєї смерті заповіту не залишив. Після його смерті залишилося спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку загальною площею 62,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (нині - АДРЕСА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_4 , вступивши в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

08.04.2021 позивач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , однак приватний нотаріус Ткаченко Н.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на частину житлового будинку за ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після померлої залишилося спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку загальною площею 62,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_3 1/6 частина вказаного житлового будинку, а всього 2/3 частини житлового будинку. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.11.2011 державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори Бегаєвою Г.М. на весь житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок загальною площею 62,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка - відповідач ОСОБА_1 .

Враховуючи, що у зв`язку з видачею ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 були порушені права позивача як спадкоємця за законом першої черги, позивач ОСОБА_2 просить суд: визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м., становить 1/2 частини; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.11.2011 державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори Бєгаєвою Г.М. за р. № 2-1245, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м. та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.05.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.07.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно з яким у задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності. Крім того, факт прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , шляхом вступу в управління спадковим майном не підтверджується належними і допустимими доказами, оскільки зазначені у наданій позивачем довідці Остерської міської ради від 16.02.2021 № 553 відомості про те, що вона вступила в управління спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 , а саме, обробляла земельну ділянку, доглядала за домогосподарством, належним її батьку, сплачувала комунальні послуги були записані зі слів заявниці.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити.

Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 22.02.1965, 22.02.1965 виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 . Даний шлюб не розривався.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 22.12.1966 державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за р. № 1923 ОСОБА_7 є власником житлового будинку загальною площею 62,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (колишній номер 16).

У подружжя ОСОБА_8 народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.05.1980) та ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_9 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 29.10.1966).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 21.08.1993 дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.05.1988.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Остерської міської ради від 03.02.2021 № 391, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 та мав такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_11 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради № 392 від 03.02.2021 ОСОБА_4 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 . Спадкоємець обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством та сплачувала комунальні послуги.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради № 553 від 16.02.2021 ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 . Спадкоємець обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством та сплачувала комунальні послуги.

Водночас, з наданої на адвокатський запит відповіді Остерської міської ради від 06.07.2021 вбачається, що в довідці про вступ ОСОБА_2 в управління спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 інформація про те, що спадкоємиця обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством, належним її батьку, сплачувала комунальні послуги після його смерті в період з 23.05.1998 по 24.10.1998 зазначена зі слів заявниці. Такої інформації в розпорядженні Остерської міської ради немає.

Згідно з актом від 10.08.2021, складеним депутатом Остерської міської ради Єфіменком Д.Г. та мешканцями м. Остер ОСОБА_12 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_7 ) ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_3 , з травня 1988 року здійснювала догляд за домогосподарством, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підтримувала та підтримує будинок в належному стані, обробляла та продовжує обробляти і станом на день складання акту присадибну земельну ділянку.

На підтвердження факту вступу ОСОБА_2 в управління спадковим майном після смерті батька представником позивача надано копії посвідчень до нагород померлого.

Із матеріалів спадкової справи № 34/2021, заведеної приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. вбачається, що за заявою, посвідченою 08.04.2021 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В., ОСОБА_2 повідомила, що вона прийняла спадщину фактично після смерті батька ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Остерської міської ради № 553 від 16.02.2021.

Постановою приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Ткаченко Н.В. від 08.04.2021 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на належну їй частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок у АДРЕСА_2 , оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що повинний бути підставою для оформлення спадщини з померлого на його спадкоємця.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 03.03.2011.

Відповідно до довідки Остерської міської ради, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_2 та на день смерті мала такий склад сім`ї: син ОСОБА_5 .

Із матеріалів спадкової справи № 236/2011, заведеної 09.08.2011 Остерською державною нотаріальною конторою, вбачається, що за заявою посвідченою 09.08.2011 державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 прийняв спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 . При цьому, у заяві зазначено, що інших спадкоємців за законом немає.

15.11.2011 державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори Бєгаєвою Г.М. ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на житловий будинок загальною площею 62,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (колишній номер 16). Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 2-1245.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 09.09.2020).

Відповідно до довідки Остерської міської ради від 04.11.2020 № 2-257, ОСОБА_5 на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 , на день смерті проживав один.

Із матеріалів спадкової справи № 114/2020, заведеної 10.12.2020 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Н.В., вбачається, що за заявою, посвідченою 10.12.2020 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Н.В., ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Також, згідно з спадковою справою 16.02.2021 ОСОБА_2 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_5 25.03.2021 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 від 02.03.2021 не видавати свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_2 , оскільки вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім`я ОСОБА_5 , визнання права власності на 1/6 будинку.

29.03.2021 нотаріусом повідомлено ОСОБА_2 про те, що вона є спадкоємцем за законом другої черги, а спадкоємцем за законом першої черги є дочка померлого ОСОБА_1 , якій і буде видано свідоцтво про право на спадщину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що ОСОБА_2 є її двоюрідною сестрою. Батьки позивача у шлюбі придбали будинок, в якому й проживали. Батько помер у 1988 році. На момент смерті в будинку, крім померлого, проживали його дружина та донька (позивач). Сина ОСОБА_5 з дружиною на той час проживали в іншому місці. Після смерті батька позивач продовжила проживати в будинку, крім часу, коли навчалася, допомагала по господарству, обробляла земельну ділянку. Під час навчання кожні вихідні приїжджала та допомагала матері.

Свідок ОСОБА_18 показав, що позивач після смерті батька продовжувала проживати з матір`ю, користувалася та володіла будинком, доглядала за земельною ділянкою, працювала по господарству. Після того, як стала навчатися в Києві, приїжджала додому кожні вихідні й також працювала по господарству.

Свідок ОСОБА_19 надав аналогічні за змістом показання.

Свідок ОСОБА_11 показала, що відповідач є її донькою. У 1986 році вона пішла жити до чоловіка ( ОСОБА_5 ) в будинок по АДРЕСА_5 . Там також проживали свекруха ОСОБА_4 , свекор ОСОБА_3 . Останній помер у 1989 році, коли саме, в яку пору року не пам`ятає. На момент його смерті позивач проживала в Києві (навчалася чи працювала). Вона приїжджала на вихідні до матері. Чи бачила позивача в той час на городі не пам`ятає, можливо й бачила. Також свідок показала, що є зацікавленою у розгляді справи, як мати відповідача.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що спірний житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 (колишній номер 16) був придбаний 22.12.1966 під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі.

Ураховуючи, що житловий будинок придбаний до 01.01.2004, тобто до початку дії Сімейного кодексу України, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР.

Відповідно до ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, спірне нерухоме майно було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 і кожен із них мав право на його 1/2 частину, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_3 .

Положення ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року передбачають, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, зокрема, діти та дружина померлого.

Згідно з ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року).

Згідно з ст. 560 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.75 свідоцтво про спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі, по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після оформлення прав на нього.

Позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 , обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством та сплачувала комунальні послуги, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради № 553 від 16.02.2021.

Водночас, відповідачем поставлено під сумнів достовірність вказаних у цій довідці відомостей, в підтвердження чого надано відповідь Остерської міської ради № 287/03-08 від 06.07.2021 на адвокатський запит, згідно з якою інформація про те, що спадкоємиця обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством, належним її батьку, сплачувала за комунальні записана зі слів заявниці, такої інформації в розпорядженні Остерської міської ради не має.

З цього приводу суд зазначає, що достовірність наведених у довідці виконавчого комітету Остерської міської ради № 553 від 16.02.2021 відомостей, тобто про вступ позивача в управління та володіння спадковим майном, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , актом від 10.08.2021, складеним депутатом Остерської міської ради Єфіменком Д.Г. та мешканцями м. Остер, проживаючими поряд зі спірним будинком, згідно з яким ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 , з травня 1988 року здійснювала догляд за домогосподарством, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підтримувала та підтримує будинок в належному стані, обробляла та продовжує обробляти присадибну земельну ділянку.

До показань свідка ОСОБА_11 суд ставиться критично, оскільки вона є зацікавленою в розгляді справи, про що повідомила сама свідок.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, є дружина померлого ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 , оскільки проживали зі спадкодавцем на день його смерті (довідка виконавчого комітету Остерської міської ради від 03.02.2021 № 391).

Ураховуючи, що частки спадкоємців є рівними, кожному з них належить по 1/6 частині будинку АДРЕСА_3 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вже належала 1/2 частина зазначеного нерухомого майна на праві спільної сумісної власності подружжя, розмір її частки власності у житловому будинку з урахуванням 1/6 частини, успадкованої після смерті чоловіка ОСОБА_3 , складав 2/3 частини спірного будинку.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5 . При цьому, йому було видано свідоцтво на право на спадщину на законом на весь будинок, у тому числі ураховуючи й 1/6 частину успадковану позивачем після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 визначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншою підставою може бути, зокрема, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Ураховуючи, що у зв`язку з видачею ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на житловий будинок загальною площею 62,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , порушено право позивача як спадкоємця за законом після смерті батька ОСОБА_3 на 1/6 частину спірного житлового будинку, а тому видане 15.11.2011 державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори Бєгаєвою Г.М. свідоцтво про право на спадщину за законом в 1/6 його частині необхідно визнати недійсним.

З огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на ім`я померлого спадкодавця ОСОБА_3 , необхідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.

Щодо застосування строків позовної даності.

Відповідно до ст. ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом ОСОБА_2 прийняла спадщину, нею володіла та користувалася.

Із спадкової справи, заведеної щодо померлого ОСОБА_5 , вбачається, що 16.02.2021 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_5

25.03.2021 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 від 02.03.2021 не видавати свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_2 , оскільки вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім`я ОСОБА_5 , визнання права власності на 1/6 частину будинку.

За таких обставин, суд вважає, що позивачу стало відомо про порушення її права 16.02.2021 під час подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_5 . Доказів, які б підтверджували те, що позивачу стало відомо раніше про порушення її права сторонами не надано.

З огляду на те, що позивач дізналась про порушення свого права 16.02.2021, суд дійшов висновку про дотримання позивачем трирічного строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 2724 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м., становить 1/2 частини.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.11.2011 державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори Бєгаєвою Г.М. за р. № 2-1245, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.07.2022.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_8 ).

Представник позивача: адвокат Голиця Тетяна Іванівна ( АДРЕСА_9 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_10 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 16.10.2013 Козелецьким РС УДМС України в Чернігівській області).

Представник відповідача: адвокат Гуц Анатолій Миколайович ( АДРЕСА_11 ).

Суддя Ю.М. Домашенко