Справа № 761/3914/22
Провадження № 2/761/7744/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Ілюхіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У своїй позовній заяві просили суд стягнути ОСОБА_1 на користь Національного банку України заборгованість за Договором оренди нежилих приміщень №б/н від 31.08.2018 у розмірі 56 344,13 гривень та судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень.

Свою позовну заяву обґрунтували тим, що 31.03.2018 року між ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди нежилих приміщень №б/н. Згідно п. 1.1. вказаного Договору оренди первісний Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування окремо визначене майно - нежитлове приміщення площею 18,6 кв. м., що розташовані на четвертому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 11.01.2020 Національним банком України набуто право власності на Об`єкт оренди. В порушення вимог вказаного пункту Договору оренди, Орендарем не сплачено Орендодавцю орендну плату за користування Об`єктом оренди за період з 12.01.2020 по 24.01.2020 у розмірі 1 791,11 грн. Після закінчення строк дії договору оренди Орендар не звільнив Об`єкт оренди, не передав його Орендодавцю за актом приймання-передачі, натомість продовжував ним користуватися до 30.06.2020. Позивач, виконуючи свої обов`язки Власника, здійснював електропостачання, водопостачання та надання інших комунальних послуг щодо приміщень, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором із Асоціація «Наш Дім» №101965 від 28.02.2020, але Відповідач, отримуючи вказані послуги та користуючись ними, оплату за отримані послуги не здійснював. Таким чином представник позивача вважає, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню 56 344,13 грн, яка складається із заборгованості по орендній платі за користування Об`єктом оренди за період з 12.01.2020 року по 24.01.2020 року у розмірі 1 791,11 грн, неустойки у розмірі подвійної Орендної плати за користування Об`єктом оренди за час прострочення повернення Об`єкту оренди з 25.01.2020 по 30.06.2020 у сумі 45 172,18 грн та суми відшкодування вартості комунальних послуг за період з 24.01.2020 по 30.06.2020 у розмірі 9 380,84 грн.

Ухвалою суду від 27 липня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків.

31 березня 2018 року між ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (далі - первісний Орендодавець) та ОСОБА_1 (далі - Орендар/Відповідач) було укладено Договір оренди нежилих приміщень №б/н (далі - Договір оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно п. 1.1. вказаного Договору оренди первісний Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування окремо визначене майно - нежитлове приміщення площею 18,6 кв. м., що розташовані на четвертому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об`єкт оренди).

Відповідно до умов пункту 5.1 Договору оренди в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 24.01.2020 (включно), але не довше ніж закінчення строку здійснення процедури ліквідації Орендодавця.

В подальшому, 11.01.2020 Національним банком України (далі - Орендодавець/Національний банк/Позивач) набуто право власності на Об`єкт оренди, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягами про реєстрацію права власності.

Згідно ч. 1 ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

За таких обставин, Національний банк набув усі права та обов`язки Орендодавця за Договором оренди.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до умов пункту 4.1 Договору оренди в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 орендна плата за користування одним квадратним метром Об`єкту оренди становить 220,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 36,67 грн, всього за один місяць оренди 4 092,00 грн з ПДВ. Орендна плата за Об`єкт оренди підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції), а розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (наростаючим підсумком). Якщо значення індексу інфляції менше 100% орендна плата за відповідний місяць не індексується.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог вказаного пункту Договору оренди, Орендарем не сплачено Орендодавцю орендну плату за користування Об`єктом оренди за період з 12.01.2020 по 24.01.2020 у розмірі 1 791,11 грн.

Строк дії договору оренди визначено до 24.01.2020 (включно).

Після закінчення строк дії договору оренди Орендар не звільнив Об`єкт оренди, не передав його Орендодавцю за актом приймання-передачі, натомість продовжував ним користуватися до 30.06.2020.

Користування Орендарем Об`єктом оренди також підтверджується актами обстеження від 20.03.2020 та від 12.05.20202.

Згідно п. п. 7.1.3, 7.3.14 Договору оренди у разі закінчення строку дії оренди - прийняття Об`єкту оренди здійснюється на підставі відповідного акту приймання-передачі.

В порушення вимог вказаних пунктів Договору оренди, передача Орендарем Об`єкту оренди Орендодавцю на умовах, визначених у цьому Договорі на підставі відповідного акту приймання-передачі не здійснена.

Відповідно до п. 3.6 Договору оренди у разі прострочення Орендарем повернення Об`єкту оренди Орендарем Орендодавцю, Орендар несе ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Об`єкту оренди та за весь час неповернення об`єкту оренди несе витрати з утримання Об`єкту оренди, обов`язку сплати орендної плати, компенсування комунальних послуг та інших витрат, відповідно до умов Договору.

П. 8.3. Договору оренди визначено, що у разі якщо Орендар не виконав обов`язку щодо повернення Об`єкту оренди Орендодавцю у випадках та у строки, передбачені цим Договором, Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю неустойку у розмірі подвійної Орендної плати за користування Об`єктом оренди за весь час прострочення повернення Об`єкту оренди.

Частиною 1 статті 785 ЦК України регламентовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. А частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено санкцію за порушення такого зобов`язання (якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, але й повинен виконувати певні обов`язки, зокрема, утримувати майно, та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна.

Вказана норма встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

Позивач, виконуючи свої обов`язки Власника, здійснював електропостачання, водопостачання та надання інших комунальних послуг щодо приміщень, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором із Асоціація «Наш Дім» №101965 від 28.02.2020 (строк дії з 24.01.2020 згідно п. 6.3. Цього договору), але Відповідач, отримуючи вказані послуги та користуючись ними, оплату за отримані послуги не здійснював.

Враховуючи факт того, що договір про надання всіх комунальних послуг щодо приміщень, за адресою АДРЕСА_1 (електропостачання, водопостачання та водовідведення, теплопостачання та інші) укладений з надавачем цих послуг саме Національним банком, а не з наймачем як отримувачем цих послу, відповідно до вказаного договору саме Національний банк розраховувався за надані комунальні послуги, і для наймача Національний банк є надавачем послуг.

Згідно п. 4.9 Договору оренди експлуатаційні витрати Орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються Орендарем Орендодавцю окремо, відповідно до виставлених.

Орендодавцем рахунків пропорційно займаній Орендарем площі, у триденний строк з дня отримання Орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди. Відшкодування вартості комунальних і експлуатаційних послуг та інших витрат, які споживає Орендар в Об`єкті оренди, здійснюється окремо від орендної плати, на підставі рахунку наданого Орендодавцем (п. 4.10 Договору оренди).

Відповідно до 4.15 Договору оренди рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних послуг надаються Орендарю/його представнику під підпис на їх копіях із зазначенням прізвища та ініціалів особи, яка отримує такі рахунки. Неотримання Орендарем рахунків від орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання.

Згідно із ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Проте, в порушення вимог вказаних пунктів Договору оренди та приписів законодавства, Орендарем не відшкодовано Орендодавцю вартість комунальних послуг за період з 24.01.2020 по 30.06.2020 у розмірі 9 380,84 грн.

Суд зазначає, що обґрунтованість розрахунку заборгованості за відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг підтверджується актами з постачальником послуг та оплатою Національним банком виконаних послуг на користь Асоціація «Наш Дім». Розрахунок розміру відшкодування користувачами приміщень витрат Національного банку України на оплату комунальних послуг та витрат на утримання приміщень здійснено пропорційно розміру займаної організаціями площі (за договорами оренди) з урахуванням пропорційної частки площі місць загального користування до загальної площі приміщень, що перебували у власності Національного банку України (за даними технічного паспорту на будівлю). При цьому розмір частки площ місць загального користування, що припадає на кожного користувача приміщень, визначено шляхом застосування до орендованої користувачем площі коефіцієнта співвідношення загальної площі місць загального користування до загальної площі орендованих приміщень.

Загальний розрахунок наведено у довідці про розмір заборгованості за відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг орендарями за адресою АДРЕСА_1 №61-0013/18872 від 05.03.2021.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню 56 344,13 грн, яка складається із заборгованості по орендній платі за користування Об`єктом оренди за період з 12.01.2020 року по 24.01.2020 року у розмірі 1 791,11 грн, неустойки у розмірі подвійної Орендної плати за користування Об`єктом оренди за час прострочення повернення Об`єкту оренди з 25.01.2020 по 30.06.2020 у сумі 45 172,18 грн та суми відшкодування вартості комунальних послуг за період з 24.01.2020 по 30.06.2020 у розмірі 9 380,84 грн.

За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 322, 526, 530, 546, 612, 626, 627, 628, 629, 638, 759, 770, 785 ЦК України, ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного банку України заборгованість за Договором оренди нежилих приміщень №б/н від 31.08.2018 у розмірі 56 344,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

Національний банк України, адреса місцезнаходження - 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ,

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 17 січня 2023 року.

Суддя: