справа № 515/306/22
провадження № 2-з/492/22/22
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

13 липня 2022 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Уманець Олексія в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал», ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного природного парку «Тузловські лимани», про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту приймання-передачі майна, скасування рішень державного реєстратора, нотаріуса, припинення права власності, зобов`язання знести самочинне будівництво, -

встановив:

Керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури Уманець Олексій в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. від 03 листопада 2017 року № 37928468 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 ; визнати недійсним акт приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал» від 25 жовтня 2020 року; скасувати рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової І.Г. від 06 січня 2021 року № 56084969 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал»; визнати недійсним договір іпотеки від 22 жовтня 2021 року, серія та номер 2065, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал» та ОСОБА_3 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 22 жовтня 2021 року № 61090035 про державну реєстрацію обтяження; визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 07 лютого 2022 року серія та номер 165, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал» та ОСОБА_3 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 07 лютого 2022 року № 63289650 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 ; припинити право власності ОСОБА_3 відносно комплексу будівель та споруд (причал) загальною площею 114,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 50, номер запису про право власності 46554928), а також зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво вищевказаного комплексу будівель та споруд (причал), посилаючись на те, що вказаний об`єкт нерухомого майна самочинно збудований в порушення вимог містобудівного законодавства та його право власності незаконно зареєстровано за ОСОБА_4 , який в подальшому незаконно здійснив його продаж ОСОБА_2 . Рішенням суду від 14 серпня 2014 року зазначену реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна було скасовано, однак рішенням реєстратора від 03 листопада 2017 року проведено повторну реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна за ОСОБА_2 , яка передала зазначений об`єкт нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рибацький причал», який з метою забезпечення виконання договору позики від 21 жовтня 2021 року передав зазначене майно в іпотеку. В подальшому на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07 лютого 2022 року в рахунок погашення боргу ТОВ «Рибацький причал» передало зазначене майно у власність ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що вказане вище нерухоме майно збудоване на території прибережної захисної смуги вздовж Чорного моря та Тузлівських лиманів, яка одночасно є територією національного природного парку «Тузловські лимани», щодо яких встановлений особливий правовий режим використання, внаслідок чого право власності на нього незаконно набуте вищевказаними особами, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту приймання-передачі, скасування рішень державних реєстраторів та нотаріуса, припинення права власності та знесення самочинного будівництва.

Також, одночасно з поданням до Татарбунарського районного суду Одеської області зазначеної позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В. від 29 березня 2022 року по зазначеній цивільній справі задоволено заяву судді Тимошенко С.В. про його відвід і цивільну справу за зазначеною позовною заявою передано для розгляду до Арцизького районного суду Одеської області, яка надійшла до Арцизького районного суду Одеської області 28 квітня 2022 року та передана судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром судових справ та матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, 29 квітня 2022 року.

Згідно ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 29 квітня 2022 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову згідно ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 29 квітня 2022 року була повернута.

13 травня 2022 року до суду надійшла заява з виправленими недоліками, а також заява про забезпечення позову, які передані головуючому судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром вхідної кореспонденції 12 липня 2022 року.

Згідно заяви про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно у вигляді комплексу будівель та споруд (причал) загальною площею 114,4 кв.м. у складі адмінбудівлі літ. «А» площею 63,6 кв. м., будівлі літ. «Б» площею 32 кв. м., будівлі літ. «В» площею 18,8 кв.м., дворові споруди № 1-4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 50, номер запису про право власності 3336540), а також заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного об`єкта нерухомого майна, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, підставою якого стало порушення відповідачами низки вимог законодавства під час набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки зазначене нерухоме майно є самочинним будівництвом, яке збудоване на земельній ділянці площею 0,4999 га з кадастровим номером :003:0003, розташованій на території прибережних захисних смуг Тузлівських озер та Чорного моря, де встановлено заборону на таке будівництво. ОСОБА_3 , який є власником зазначеного нерухомого майна, під час розгляду справи, здійснить відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, проводитиме роботи з будівництва будівель та споруд, що в свою чергу зумовить реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у випадку задоволення позову знівелює знівелює мету звернення з позовом, який подано з метою належного відновлення порушених прав, потягне за собою необхідність ініціювати інший позов, що потребуватиме тривалого часу та значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем, тому невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову не призведе до захисту прав і інтересів позивача, по якій він звернувся до суду, не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду та істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви про забезпечення позову документи, матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору юридичною особою становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1240,50 грн.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

За повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах (частина 5 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частина 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір»). Такий порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження поряду виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», відповідно до якого сплачена та повернута відповідно до ухвали суду сума судового збору повертається органами Державної казначейської служби.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 28 березня 2022 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла заява про забезпечення позову від 17 березня 2022 року, до якої було додано платіжне доручення № 164 від 14 лютого 2022 року про сплату судового збору в сумі 1240,50 грн. (отримувач ГУК в Од.обл./ м.Татарбунари/22030101).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 березня 2022 року по зазначеній цивільній справі задоволено заяву судді Тимошенко С.В. про його відвід і цивільну справу за зазначеною позовною заявою передано для розгляду до Арцизького районного суду Одеської області.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 29 квітня 2022 року вищевказана заява про забезпечення позову від 17 березня 2022 року була повернута.

13 травня 2022 року до суду надійшла заява про забезпечення позову від 12 травня 2022 року та з доданих до неї документів вбачається, що в якості доказу сплати заявником судового збору за подання заяви про забезпечення позову подано до суду повторно платіжне доручення № 164 від 14 лютого 2022 року про сплату судового збору.

Згідно акту Арцизького районного суду Одеської області від 14травня 2022 року платіжне доручення № 164 від 14 лютого 2022 року про сплату судового збору в сумі 1240,50 грн. раніше було подано до суду за подання заяви про забезпечення позову від 17 березня 2022 року (провадження 2-з/492/20/22). За подання заяви про забезпечення позову від 12 травня 2022 року (провадження 2-з/492/22/22), яка надійшла до суду 13 травня2022 року, судовий збір не сплачено.

Отже, платіжне доручення № 164 від 14 лютого 2022 року свідчить про сплату судового збору при поданні до Татарбунарського районного суду Одеської області заяви про забезпечення позову від 17 березня 2022 року (провадження 2-з/492/20/22), а тому не є підставою для його зарахування за подання до Арцизького районного суду Одеської області заяви про забезпечення позову від 12 травня 2022 року (провадження 2-з/492/22/22), оскільки відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подану заяву судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Враховуючи вищевикладене, заявнику на підтвердження сплати судового збору необхідно було додати до заяви про забезпечення позову документ, що підтверджує його сплату, оскільки додане до заяви про забезпечення позову платіжне доручення № 164 від 14 лютого 2022 року про сплату заявником судового збору в сумі 1240,50 грн. за подану до Татарбунарського районного суду Одеської області у березні 2022 року заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 29 квітня 2022 року повернута заявнику, не є підставою для його зарахування за подання до Арцизького районного суду Одеської області заяви про забезпечення позову у травні 2022 року, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подану заяву про забезпечення позову судовий збір сплачується на загальних підставах.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 640/10563/17, від 08 квітня 2021 року у справі № 299/941/17.

Крім того, звертаю увагу заявника на те, що певний час редакція ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час подання первісного позову стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно заяву, має сплатити судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданого до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

На підставі ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 149, 150-153 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Уманець Олексія в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибацький причал», ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного природного парку «Тузловські лимани», про визнання недійсними договору купівлі-продажу, договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту приймання-передачі майна, скасування рішень державного реєстратора, нотаріуса, припинення права власності, зобов`язання знести самочинне будівництво повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.