Провадження № 2/522/145/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся через представника ОСОБА_4 до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із вимогами про визнання відповідачів таким, що втратили право користування приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач на праві власності володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 92,4 кв.м. Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виданих ОСОБА_1 , вбачається, що за даною адресою зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька ОСОБА_2 ). Однак фактично дані особи за вказаною адресою не проживають з 2018 року по теперішній час, майно та особисті речі відсутні. Одночасно ОСОБА_2 володіє іншою квартирою, загальною площею 151,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому користується реєстрацією місця проживання в квартирі, якою володіє Позивач. Маючи можливість зареєструвати своє та доньки місце проживання у власній квартирі , ОСОБА_2 цього уникає з невідомих причин. Відповідачі в квартирі не проживають, платежі за надані комунальні послуги не сплачують, у зв`язку з чим зазначені витрати несе позивач, що значно погіршує його матеріальний стан, як власника житла. Відповідна ситуація, що склалась, позбавляє можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном. Особовий рахунок для сплати комунальних послуг оформлено на ОСОБА_2 , що ускладнює здійснення розрахунків за комунальні послуги. Наразі існує значний борг за комунальні послуги, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06.12.2021 року.

У судове засідання 14.07.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за їх відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання 14.07.2022 року не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. 06.01.2022 року на адресу суду від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надійшла заява про визнання позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 14.07.2022 р.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 92,4 кв.м., яка придбана на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 197 видане 24.04.2019 року ПН ОМНО/ ОСОБА_7 /, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № витягу 165711043 від 07.05.2019 року, сформований КП «Агенція реєстраційних послуг» (а.с.6, 16).

Також суд вбачає, що у вказаній квартирі з 22.06.2011 року є зареєстрованими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вказують відомості № С1-123723-ф/л Департаменту надання адміністративних послуг ОМР (а.с.7).

Згідно даних позову, представник позивача вказує, що відповідачі фактично за вказаною адресою не проживають з 2018 року по теперішній час, майно та особисті речі відсутні.

Відповідачі визнали позов ОСОБА_1 , з вимогою про визнання їх таким, що втратили право користування приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , про що надали суду заяву від 06.01.2022 року (а.с.38).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із Постановою ВСУ від 16.11.2016 р у справі №6-709цс16, згідно з положеннями ст.391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до частини першої 383 ЦПК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до частини четвертої 156 ЖК України, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також 405 ЦК України, згідно якої, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між тим судом встановлено, що відповідачі не є власниками спірної квартири та не є родичами позивача, будь-яких домовленостей між сторонами з приводу користування спірною квартирою судом не встановлено.

Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідачів у квартирі позивача створює останньому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідачі відсутні за даним місцем реєстрації з моменту придбання даної квартири позивачем . Зазначене нічим не спростоване.

Отже, враховуючи, що відповідачі є зареєстрованими з 22.06.2011 року, проте не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з моменту придбання позивачем квартири на прилюдних торгах, тобто з 2018 року, речей відповідачів в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.41, 55 Конституції України, ст.ст.1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391,405 ЦК України, ст.ст.4, 12, 19, 76-81, 89, ч.2 ст. 247, ч.4 ст. 223, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 353-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_2 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 14.07.2022 року.

Суддя О.В.Суворова