Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1290/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря: Маташнюк О.В.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та неукладеним з моменту підписання

в с т а н о в и в :

До Доманівського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прості займи", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське бюро кредитних історій" про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та неукладеним з моменту підписання, визнання недостовірною інформацію.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 серпня 2018 року позивачу стало відомо, що на сайті ТОВ "Українське бюро кредитних історій" розміщено інформацію про наявність у позивача кредитної заборгованості перед ТОВ "Прості займи".

З цього приводу позивач звернувся до Доманівського відділення Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області із заявою про вчинення шахрайських дій та було зареєстровано кримінальне провадження №0000356 від 14.08.2018 року.

В ході слідства було встановлено, що на ім`я позивача з мобільного телефону НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 було оформлено кредит через мобільний додаток АТ "Універсал Банк" - "Моnobank". Грошові кошти було зараховано на банківську карту "Моnobank" № НОМЕР_2 06.08.2018 року о 14.33.14 год.

У жовтні 2019 року позивач на своє звернення до АТ "Універсал Банк" отримав відповідь, що у банку відсутні будь-які відкриті/закриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 .

Також позивачем було направлено звернення до ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про вилучення інформації щодо заборгованості, проте йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що ТОВ "Прості займи" підтвердили інформацію, що позивач є клієнтом їх організації та надав згоду на пересилання даних бюро.

Позивач, зазначає, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки телефон, зазначений у заявці належить не позивачу, то і данні одноразового електронного ідентифікатора направлялися не позивачу. Грошові кошти також перераховувалися на рахунок, який не належить позивачу.

Оскільки позивач не укладав кредитного договору з відповідачем та не надавав

письмову згоду на збір, зберігання, використання та поширення через ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації, відтак ТОВ «Українське бюро кредитних історій» повинне вилучити із своєї бази всю інформацію про вищезазначений договір. В зв`язку із чим, позивач просив визнати кредитний договір № 14 від 06.08.2018 на суму 3000 грн., укладений з ТОВ «Прості займи", недійсним та неукладеним з моменту його підписання та зобов`язати ТОВ «Прості займи» спростувати недостовірну інформацію, надану для формування кредитної історії.

Представник ТОВ "Прості займи" надав відзив по справі, в якому зазначив, що згідно даних ІТС, які містяться в ТОВ "Прості займи", між позивачем та ними укладено кредитний договір №14 від 06 серпня 2018 року на суму 3 000 гривень в режимі он-лайн.

Згідно інформаційної довідки ОСОБА_1 05.08.2018 року підтвердив отримання замовлення ( відправлення одноразового ідентифікатора, СМС на телефон) НОМЕР_3 на корту НОМЕР_2 .

Відповідно до анкети-заяви №14 від 06.08.2018 року позивач надав згоду на використання своїх персональних даних, у зв`язку з даною згодою, ТОВ "Прості займи" надало ТОВ "УБКІ" інформацію по кредитному договору №14 від 06.08.2018 року для формування кредитної історії.

Також, твердження позивача, що згідно довідки АТ "Універсал Банк" про те, що в позивача відсутні відкриті рахунки, проте ця інформації надана станом на 26.09.2019 р., інформація стосовно рахунків та кредитних карток станом на момент отримання коштів за спірним кредитним договором (06.08.2018 р. )відсутня.

На даний час кредитний договір №14 від 06.08.2018 року року є чинним (правомірним). Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнений позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги, зазначила, що позивач з відповідачем та з АТ «Універсал Банк» ніяких договірів не укладав, коштів не отримував, були вчинені відносно ОСОБА_1 шахрайські дії, тому права позивача підлягають поновленню.

Представник відповідача ТОВ «Прості займи» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся, скористався правом на відзив в якому просив у задоволенні позову відмовити, також надав додаткові письмові пояснення

Представник ТОВ «Українське бюро кредитних історій» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

01.11.2019 ухвалою суду відкрите провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

27.05.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Згідно клопотань представника позивача ухвалами суду було витребувано письмові докази.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за інформацією ТОВ "Українське бюро кредитних історій" в кредитній історії на ім`я ОСОБА_1 міститься інформація про заборгованість останнього по договору займу (ідентифікатор - 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43) від 06 серпня 2018 року, сума кредиту 3 000 гривень, поточна заборгованість 42 045,60 гривень станом на 25.06.2019 року, кредит відкритий, донор інформації - ТОВ "Прості займи".

З копії додатку №1 до кредитного договору - Заяви-анкети для отримання кредиту вбачається, що інтернет-кредитний договір в електронній формі №14 укладено 06 серпня 2018 року між ТОВ "Прості займи" та ОСОБА_1 .

В даній заяві останній просить надати йому кредит на особисті потреби в розмірі 3 000 гривень, перерахувавши його на вказані ним реквізити, строком на 16 днів до 21 серпня 2018 року та зобов`язався повернути кредит у розмірі 3 000 гривень та оплатити проценти в розмірі 960 гривень, зобов`язався при простроченні оплати за кредитом та процентами, сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730% річних), неустойку. В заяві-анкеті зазначена інформація, яка збігається з особистими даними позивача ОСОБА_1 , а саме: серія, номер та дата видачі паспорта громадянина України, ІПН, місце реєстрації. Зазначений номер мобільного телефону НОМЕР_3 , номер карткового рахунку для перерахування кредитних коштів: НОМЕР_2 . Анкета передбачає підпис ОСОБА_1 .

Відповідачем ТОВ "Прості займи" надано роздруківку інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ІТС (Log file). Зазначено, що кошти за кредитним договором перераховані платіжною системою "Вей Фор Пей", яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи "Flashpay". Верифікація і додавання карти клієнтом при оформленні договору займу здійснюється за допомогою сторонньої платіжної системи WayForPay, на сторінці якої клієнт самостійно вносить номер карти, CVV, термін дії, телефон, е-мейл. Ця інформація по карті зберігається і обробляється виключно на стороні платіжної системи"Вей Фор Пей".

Довідкою щодо підтвердження переказу грошових коштів за вих. від 14.11.2019 року, виданою ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" підтверджується, що на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Прості займи" договору №14 від 06.08.2018 р. про організацію переказів грошових коштів, ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" було здійснено наступний переказ грошових коштів: Деталі транзакції:

Номер карти НОМЕР_2

Власник карти Банк MONObank

Категорія карти MasterCard

Час запиту 06.08.2018 14:33:14

Сума 3000

Валюта UAN.

Тип транзакції P2P_CREDIT

Спосіб оплати CARD TOKEN

Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій підтверджується заповнення на ім`я ОСОБА_1 за допомогою інтернет ресурсу, анкети-заяви в електронній формі на отримання кредиту 05 серпня 2018 року о 22:27:48. Оферту прийнято (смс з кодом) шляхом відправки смс з кодом, підтвердження заяки шляхом введення на сайті отриманого коду 4998 за номером телефону НОМЕР_3 .

Інформацією ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" від 20 грудня 2021 року підтверджується, що на підставі договору про організацію переказів грошових коштів з рахунку ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" було перераховано 06.08.2018 р. 3 000 гривень на банківську карту № НОМЕР_4 .

Інформацією про держателя вищевказаної банківської картки рівно як і про рух коштів по ній, в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки - АТ "Універсал Банк".

Інформацією АТ "Універсал Банк" від 26.09.2019 р. та 09.01.2020 року зазначено, що у банку відсутні будь-які відкриті/закриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 та він не є клієнтом АТ "Універсал Банк".

Згідно відповіді ДОП Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві, від 15.08.2018 р. на звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку невідомих осіб зазначено, було встановлено, що номер телефону особи яка подавала заявку на тримання кредитних кошті а саме НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

14.08.2018 р. Доманівським відділенням поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області зареєстровано кримінальне правопорушення №0000356 за ч.1 ст.190 КК України за заявою

ОСОБА_1 .

21.07.2020 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до Департаменту кіберполіції НП України та просив провести перевірку та встановити власника телефону чи електроної адреси, а також у ТОВ 'Прості займи' провести перевірку щодо того , на чиє ім`я було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ 'Універсал Банк' - "Моnobank".

Окрім того, ухвалою слідчого судді від 25.03.2021 року зобов`язано уповноважених осіб Віділу поліції № 1 Запорізького районного поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_1 від 21.07.2020 року. На виконання вказаної ухвали 02.04.2021 року сектором дізнання відділу поліції №1 Запорізькоо районного управління поліції внесено відомісті до ЄРДР за № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частинами 11, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги. Електронний договір, укладений шляхом обміну

електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про електронну комерцію», ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. З метою недопущення несанкціонованого доступу до облікового запису особи в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для ідентифікації такої особи може використовуватися додатковий унікальний набір електронних даних, що додаються (приєднуються) до спеціального набору електронних даних, який був введений (створений) такою особою під час реєстрації.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що позивач мав бути ідентифікований одразу при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів.

В той же час, як встановлено судом, надана копія кредитного договору № 14 від 06.08.2018 р. не містить даних про те, що позивач належним чином був ідентифікований при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Прості займи» відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису.

Окрім цього, відсутні підтвердження прийняття пропозиції про укладення кредиту, позивач не надсилав відповідачу ТОВ «Прості займи» електронного повідомлення, не заповнював формуляр заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі.

Також, суд звертає увагу, що використання в договорі одноразового ідентифікатора у вигляді комбінації логіну та пароля позичальника суперечить п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в якому чітко зазначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

В той же час, у договорі № 14 від 06.08.2018 р. зазначено підпис у вигляді: 4998, який має лише цифрову послідовність та не має алфавітної послідовності.

Також в судовому засідання підтвердилося, що даний підпис був направлений на номер телефону НОМЕР_3 , який не належить ОСОБА_1 .

Щодо договору позики № 14 від 06.08.2018 р. укладеного між позивачем та ТОВ «Прості займи», останній також не містить даних про те, що позивач належним чином був ідентифікований при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Прості займи» відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису та взагалі надсилав відповідачу ТОВ «Прості займи» електронне повідомлення чи заповнював формуляр заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі.

Також, суд звертає увагу, що АТ «Універсал Банк» в свою чергу заперечило наявність рахунків за даними на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , що відповідно свідчить про те, що грошові кошти за договорами перераховувались на карту АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_4 , яка взагалі позивачу не належить.

Дане підтверджено відповіддю АТ "Універсал Банк" від 31.05.2022 року, з якого вбачається, що власником рахунку НОМЕР_4 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданого Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області, виданого 09.06.2010 р., проживаючої АДРЕСА_1 , номер телефона НОМЕР_3 .

В той же час, згідно ч. 3 п. 1 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відтак, з огляду на вищевикладені обставини та норми права, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно визнання недійсним кредитного договору № 14 від 06.08.2018 р., та визнання недійсним договору позики № 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43 від 06.08.2018 р. підлягають задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії це: а) відомості про кредитний правочин та зміни до нього (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину); б) сума зобов`язання за укладеним кредитним правочином; в) вид валюти зобов`язання; г) строк і порядок виконання кредитного правочину; ґ) відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином; д) дата виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір і стадія погашення; е) відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо); є) відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними.

Так, з огляду на те, що судом встановлено підстави для визнання недійсним кредитного договору № 14 від 06.08.2018 р., та визнання недійсним договору позики № 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43 від 06.08.2018 р., суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимога позивача стосовно зобов`язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити із своєї бази всі відомості про вищезазначені договори підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому

цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач в своїй позовній заяві просить покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн. позивачем надано: копію договору № 28а від 05.06.2019 р. про надання правової допомоги; копію акту про прийняття-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 28а від 07.07.2022 р.; розрахунок судових витрат за надання правової допомоги; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 28а від 05.06.2019 р..

Відтак, суд приходить до обґрунтованого висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є співмірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позивач в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ "Прості займи" судовий збір на користь держави в загальному розмірі 1681,6 гривень.

Вказане рішення є підставою для Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське бюро кредитних історій" внести зміни в крдеитну історію ОСОБА_1 , вилучивши інформації про наявність кредитного договору № 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43 від 06.08.2018 р. та кредитної заборгованості з кредитної історії на його ім`я в базі Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське бюро кредитних історій".

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та неукладеним з моменту його підписання кредитний договір №14 від 06.08.2018 р. на сум 3000 грн. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прості займи» () та ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ).

Визнати недостовірною інформацію, надану Товариством з обмеженою відповідальністю "Прості займи» для формування кредитної історії ОСОБА_1 про наявність кредитного договору № 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43 від 06.08.2018 р.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське бюро кредитних історій" виключити інформацію про надану Товариством з обмеженою відповідальністю "Прості займи» для формування кредитної історії ОСОБА_1 про наявність кредитного договору № 8c608285-5b7a-4fc5-9af8-cc43 від 06.08.2018 р. та кредитної заборгованості з кредитної історії на його ім`я в базі Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське бюро кредитних історій".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (, вул. Незалежності України, буд. 39-а оф.25, м.Запоріжжя, 69037), на користь держави судовий збір в розмірі 1 681,60 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (, вул. Незалежності України, буд. 39-а оф.25, м.Запоріжжя, 69037), на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 15.07.2022року

Суддя : О. В. Кривенко