Ухвала

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 2-4/11

провадження № 61-5963ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-4/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору 1 (№ 36-05/06/09/11/404/2007/018 від 23 березня 2007 року) урозмірі 35 896, 49 грн, заборгованості по кредитному договору 2 (№ 02-09/МК/2008-980 від 03 березня 2008 року) у розмірі 109 445, 55 грн, а всього 145 342, 04 грн, стосовно боржника ОСОБА_1 .

Заяву мотивовано тим, що ухвалою Бахмацького районного суду від 01 вересня 2021 року замінено стягувача ВАТ (ПАТ) «КБ «Надра» на його правонаступника ТВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах, виданих Бахмацьким районним судом у справі № 2-4/2011.

На запит ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» Бахмацьким відділом державної виконавчої служби було надано інформацію, що виконавче провадження № грудня 2020 року закінчено. До Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконавчі листи не передавались і від органів ДВС не надходили.

ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» вважало, що виконавчий лист разом із постановою державного виконавця було втрачено при пересилці Бахмацьким ВДВС стягувачу, у зв`язку з чим просило видати дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» задоволено.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року скасовано, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено.

Видано ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дублікат виконавчого листа по справі № 2-4/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору 1 (№ 36-05/06/09/11/404/2007/018 від 23 березня 2007 року) у розмірі 35 896, 49 грн, заборгованості по кредитному договору 2 (№ 02-09/МК/2008-980 від 03 березня 2008 року) 109 445, 55 грн, а всього 145 342, 04 грн, стосовно боржника ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

28 червня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року і залишити в силі ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при винесенні оскаржуваного судового рішення апеляційний суд неправильно застосував норми Цивільного процесуального кодексу України і Закону України «Про виконавче провадження», залишив поза увагою висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 2-5062/10, від 25 травня 2022 року у справі № 344/13386/21, від 09 червня 2022 року у справі № 754/4690/17.

Заявниця стверджує, що факт втрати виконавчого листа не підтверджено належними доказами. Апеляційний суд не перевірив, де знаходиться ще один виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 і чи виконано рішення суду, на підставі якого його видано. Також заявниця вказує на те, що на момент видачі виконавчого листа (25 березня 2011 року) частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» було встановлено річний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Оскільки виконавчий лист про стягнення із боржника боргу на користь кредитора вже був пред`явлений до виконання, то положення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», на думку заявниці, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Судами встановлено, що заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору - 1 урозмірі 35 896, 49грн, заборгованість по кредитному договору - 2 у розмірі 109 445, 55грн, а всього 145 342, 04грн.

На виконання вказаного рішення суду 25 березня 2011 року було видано виконавчий лист.

Постановою начальника Бахмацького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26 грудня 2020 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2021 року замінено стягувача ВАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОА «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах, виданих Бахмацьким районним судом Чернігівської області у справі № 2-4/2011 року.

Згідно з актом огляду матеріалів кредитних справ позичальника ОСОБА_1 від 12 березня 2021 року в матеріалах справ відсутні оригінали виконавчих листів по справі № 2-4/2011, виданих Бахмацьким районним судом Чернігівської області по стягненню боргу у розмірі 145 342, 04 грн з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

02 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявами, в яких просило повідомити, чи перебували/перебувають на виконанні виконавчі провадження по стягненню боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запитуваний виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду цей виконавчий лист не передавався і від органів ДВС не надходив.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області повідомило, що виконавче провадження № 26282964 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4, виданого 11 січня 2011 року Бахмацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 145 342, 04 грн закінчено постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 грудня 2020 року, а виконавче провадження № 26283773 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4, виданого 25 березня 2011 року Бахмацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 145 342, 04 грн закінчено постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 листопада 2020 року. Зазначено, що постанови про повернення виконавчих документів направлені на адресу стягувача ПАТ КБ «Надра»: вул. Г. Полуботка, 117, м. Чернігів; відомості щодо подальшого примусового виконання цих виконавчих листів в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), на яку зокрема посилається заявниця, вказано, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) було передбачено, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

На час повернення виконавчого документу стягувачу (26 грудня 2020 року) Закон № 606-XIV втратив чинність, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Статтею 23 Закону № 606-XIV, а також статтею 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до статті 37 Закону № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», звернувшись у січні 2022 року до суду першої інстанції із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не пропустило трирічний строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про задоволення заяви кредитора про видачу дублікату виконавчого листа, встановивши на підставі поданих сторонами доказів, що оригінал виконавчого листа № 2-4, виданого 11 січня 2011 року Бахмацьким районним судом, втрачено, а рішення суду боржником не виконано, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не впливають на права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування апеляційним судом норми ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним і не викликає розумних сумнівів, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою. Отже у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами першою, другою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович