Справа № 158/2336/21 Головуючий у 1 інстанції: Поліщук С. В.
Провадження № 22-ц/802/224/22 Категорія: 76 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Карпук А. К., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Троць Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що з 13 березня 2018 року по 11 серпня 2021 року працював на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотолога епізоотологічного відділу Державної установи «Волинська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» правонаступником якої з 12.09.2018р. є Волинська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Також позивач зазначав, що наказом відповідача № 31-К від 31 травня 2021 року «Про оголошення догани» йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (систематичне нехтування та невиконання посадових обов`язків) відповідно до ст. 147-149 КЗпП України, п.п. 7.1-7.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників, посадової інструкції. Підставою для винесення даного наказу стала доповідна записка завідувача епізоотологічного відділу ОСОБА_3 від 13 травня 2021 року.

Крім того позивач ОСОБА_2 вказував, що наказом відповідача №46-К від 11 серпня 2021 року його було звільнено із займаної посади з 13 серпня 2021 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою для винесення даного наказу стали: доповідна записка завідувача епізоотологічного відділу ОСОБА_3 від 27 липня 2021 року, наказ №52-К від 23 вересня 2020 року про оголошення догани, наказ №31-К від 31 травня 2021 року про оголошення догани та згода на звільнення профспілкового комітету від 11 серпня 2021 року.

Вважаючи звільнення з роботи незаконним та таким, що завдало йому моральних страждань, позивач просив суд: визнати незаконними і скасувати накази №31-К від 31 травня 2021 року про оголошення йому догани та №46-К від 11 серпня 2021 року про своє звільнення; поновити його на роботі; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та за завдану моральну шкоду 10000 грн; відшкодувати йому понесені витрати на правничу допомогу в сумі 12000 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №31-к від 31 травня 2021 року «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Визнано незаконним та скасовано наказ №46-к від 11 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотологічного відділу Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 13 серпня 2021 року.

Стягнуто з Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24365 грн 88 коп. та 1000 грн відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відповідач Волинська регіональна державна лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було дано належну правову оцінку наданим доказам, у зв`язку із чим суд дійшов до необґрунтованого і неправильного висновку про підставність позовних вимог заявлених позивачем та задовольнив їх.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача проведено з порушенням чинного законодавства про працю, що накази про накладення дисциплінарних стягнень, які просить визнати незаконними позивач, є необґрунтованими, а їх зміст не відповідає вимогам закону. Також суд, констатуючи сам факт несвоєчасності подання звітів позивачем, вважав, що жодні шкідливі наслідки для відповідача це не спричинило і шкоду йому не завдало, а тому підстав для застосування дисциплінарних стягнень у роботодавця не було.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

Згідно п.3 ч. 1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП підставами, працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Таким чином, порушення трудової дисципліни вважається систематичним, якщо працівник, котрий мав дисциплінарне або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни (яке з нього не зняте або не втратило юридичного значення зі спливом часу), порушив її знову.

Факти порушення позивачем ОСОБА_2 трудової дисципліни двічі на протязі календарного року знайшли своє підтвердження в зібраних по справі доказах.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з 13 березня 2018 року по 13 серпня 2021 року працював на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотолога епізоотологічного відділу Державної установи «Волинська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (а.с. 16-17, 59).

З пунктів п. 2.2, 2.16, 4.1 Посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини-епізоотолога епізоотологічного відділу Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вбачається, що провідний лікар ветеринарної медицини-епізоотолог забезпечує аналіз і коректування планів роботи та звітів районних державних лабораторій ветеринарної медицини, складання зведених звітів, здійснює формування щомісячних звітів щодо організації оздоровчих заходів по лейкозу у районах Волинської області, та подає їх в ГУ ДПСС у Волинській області.

Крім того, на нього покладено обов`язок правильно і своєчасно вести документацію у відділі, формувати та подавати в ГУ ДПСС у Волинській області, Держпродспоживслужбу, ДНДІЛДВСЕ: щомісячні звіти по туберкульозу; звіти по організації оздоровчих заходів по лейкозу у районах Волинської області; щомісячні звіти про позитивні результати досліджень; квартальні та річні звіти про роботу Лабораторії, інші звіти.

Провідний лікар ветеринарної медицини-епізоотолог несе дисциплінарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання без поважних причин своїх посадових обов`язків, відповідно до чинного законодавства України.

Із зазначеною посадовою інструкцією позивач ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис від 02 січня 2020 року, інформація про форму звітів та строки їх подання йому була відома (а.с. 47-49,54-56, 61-63).

Також із матеріалів справи вбачається, що наказом від 31 травня 2021 року №31-К ОСОБА_2 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (систематичне нехтування та невиконання посадових обов`язків). Підставою для цього були доповідна записка завідувача епізоотологічного відділу Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_3 , про порушення позивачем вимог п. 2.2 посадової інструкції ненадання звітів у встановлений термін, пояснювальна записка ОСОБА_2 від 14 травня 2021 року (а.с. 85, 87).

Крім того встановлено, що 27 липня 2021 року на ім`я в.о. директора Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідувачем епізоотологічного відділу Жилою П. І. було подано доповідну записку про невиконання ОСОБА_2 покладених на нього обов`язків по підготовці звітів за червень 2021 року і їх відправлення до епізоотологічного відділу ДНДІЛДВСЕ, що свідчить про систематичне порушення останнім своїх функціональних обов`язків (а.с. 89). Як слідує з акту від 04 серпня 2021 року № 411 від дачі пояснень з приводу зазначеного вище порушення трудової дисципліни позивач ОСОБА_2 відмовився (а.с. 90).

Наказом № 46-К від 11 серпня 2021 року позивача ОСОБА_2 звільнено з посади провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотологічного відділу Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 13 серпня 2021 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ч. 1. ст. 40 КЗпП України. Копію цього наказу позивач отримав 13 серпня 2021 року (а.с. 88).

Розірвання трудового договору з ОСОБА_2 проведено з дотриманням вимог ст. 43 КЗпП, тобто за попередньою згодою профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДУ «Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини», що підтверджується приєднаними до матеріалів справи: зверненням адміністрації роботодавця до первинної профспілкової організації ДУ «Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини» про надання дозволу про розірвання трудового договору з позивачем за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, від 04 серпня 2021 року, протоколом № 23 засідання членів профспілкового комітету первинної профспілкової організації зазначеної вище установи від 11 серпня 2021 року (а.с. 64-67).

Отже, під час розгляду справи не встановлено жодних порушень адміністрацією відповідача вимог ст.ст.148-149 КЗпП України при звільненні позивача.

Відтак, відповідач обґрунтовано, у межах своїх повноважень і з дотриманням встановленої законом процедури, звільнив позивача з роботи на підставі ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України зі згоди профспілкового органу (ст. 43 КЗпП України).

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання незаконними і скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача з роботи, то у задоволенні заявлених ним позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, які являються похідними від зазначених вище позовних вимог, також слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм процесуального права і як наслідок неправильним застосуванням норм матеріального права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що за наслідками перегляду справи апеляційним судом, апеляційна скарга відповідача Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів підлягає задоволенню, то з позивача ОСОБА_2 на користь останнього слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2724 грн, та судовий збір в дохід держави в розмірі 1816 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389-390 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Волинської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді