Справа № 509/6346/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції

про

захист прав споживача банківських послуг шляхом зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року позивачка звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд, зняти арешт з нерухомого майна номер запису про обтяження 20560201, від 24.05.2017 року накладений в 11:12:02 на підставі постанови, серія та номер: ВП 50732450 від 24.05.2017 року, видавник: головний державний виконавець Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Єрусланова О.О., з видом обтяження арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 3908,00 грн.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.11.2021 року відкрите провадження у справі.

30 червня 2022 року на адресу суду від представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», адвоката Шидерової Наталі Сергіївни надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначила, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 червня 2010 року у справі № 2-930/2010 задоволено позовні вимоги Прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського міського відділення ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 липня 2010 року Овідіопольським районним судом Одеської області видано виконавчий лист № 2-930/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 114 335,00 грн.

18 березня 2011 року Банком пред`явлено до відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУК) Одеської області на примусове виконання виконавчий лист № 2-930/2010 щодо стягнення ОСОБА_3 заборгованості на суму 114 335,00 грн.

21 березня 2011 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 25280127.

17 червня 2011 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника.

27 вересня 2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. З ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

В подальшому, з метою виконання рішення суду Банком повторно пред`явлено до відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Одеської області на примусове виконання виконавчий лист № 2-930/2010 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 114 335,00 грн.

10 червня 2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43644975.

28 листопада 2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про арешт всього нерухомого майна.

22 грудня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

02 березня 2016 року виконавчий лист № 2-930/2010 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 114 335,00 грн. було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Одеської області.

07 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50732450.

24 квітня 2017 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ винесено постанову про арешт всього нерухомого майна.

24 квітня 2017 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Єруслановою Ольгою Олександрівною винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

На даний час виконавчий лист № 2-930/2010 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 114 335,00 грн., знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, про що приватним виконавцем 19.03.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61571797.

AT «Ощадбанк» зазначає, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 червня 2010 року не втратило своєї законної сили та боржником в добровільному порядку не виконане.

12 листопада 2021 року ОСОБА_1 подано до Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.

На думку позивача, виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні про стягнення з неї на користь Банку заборгованості завершено. При, цьому державним виконавцем було накладено арешт на її майно, реалізація, якого на виконання виконавчого документа не була здійснена, і не здійснена на цей час.

Також, позивач вважає, що перебування за вказаних обставин належного їй майна під арештом за відсутності на виконанні у виконавчої служби будь-якого виконавчого документа, порушує право Позивача на користування належним їй майном квартири АДРЕСА_1 .

AT «Ощадбанк» не погоджується з доводами, які вказані в позовній заяві та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних обставин.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено вимогами статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року.

Доводи позовної заяви, про те що державний виконавець постановою від 24 травня 2017 року повернув виконавчий документ стягувану, та те, що на даний час у відділі Овідіопольського ВДВС на виконанні виконавчий лист № 2-930/2010 не перебуває, не змінює характер правовідносин.

А тому, такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як її майно арештовано державним виконавцем і вона є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48,175, 447 ЦПК України. Тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Отже, оскільки встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржником у справі про стягнення заборгованості, й арешт накладено державним виконавцем на її майно в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту її майнових прав як сторони виконавчого провадження - шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З вищенаведеного вбачається, що оскільки арешти накладено на майно ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання рішення суду, вона не може виступати позивачем у справі і така справа не може розглядатися в позовному провадженні

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20), у постанові Верховного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 (провадження № 61-12505св20), у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 157/298/19 (провадження № 61-20261св19).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 509/6346/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про захист прав споживача банківських послуг шляхом зняття арешту з нерухомого майна закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя А.І.Бочаров