23.06.2022 Справа № 363/5206/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Кушнір І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

2 грудня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 17 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №CL-281419 (далі Договір), відповідно до якого позивач зобов`язувався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані у кредитному договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених у кредитному договорі. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, проте позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 вересня 2021 року заборгованість становить 125239,95 грн, у тому числі: 96981,27 грн борг по тілу,

28258,68 грн борг по процентах. З метою досудового врегулювання спору 29 вересня

2021 року на адресу відповідача направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка відповідачем залишена без реагування. Відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку погашення заборгованості за Кредитним договором. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 125239,95 гривень, витрати по сплаті судового збору у сумі 2270, 00 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 % від ціни позову, та фіксовану суму в розмірі 1400,0 гривень.

Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Після виконань вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від

4 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 11:00 2 березня 2022 року.

21 лютого 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи та цього самого дня ознайомилася з ними, про що свідчить відмітка на заяві.

Судове засідання, призначене на 2 березня 2022 року не відбулося у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням Наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області

Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу».

Відповідно до наказу виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року

№ 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання у справі визначено 11:00 23 червня 2022 року, про що повідомлено сторін.

У судове засідання, призначене на 23 червня 2022 року сторони не з`явилися. При цьому, вимогу позивача у позовній заяві про розгляд справи без виклику сторін, за наявними матеріалами справи, суд сприймає як заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судовою повісткою, про що свідчить зворотне повідомлення з відміткою «вручено особисто», а також смс-повідомлення на номер мобільного телефону, яке було, завчасно 6 травня 2022 року, доставлено ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною довідкою про доставку. Заяви про розгляд справи у її відсутності, чи про відкладення з поважних причин, до суду не надходило, ознайомившись із матеріалами справи, правом надати відзив на позовну заяву не скористалася, а тому суд, відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі сторін.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 17 червня 2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №CL-281419, за умовами якого банк видав позичальнику кредит у розмірі 101000, 00 грн. на строк до 16 червня 2025 року.

Згідно із Розділом 1 «Предмет Кредитного договору» банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі кредит) на умовах поворотності, строковості та цільового використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі.

Відповідно до п. 2.4 Договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби.

Відповідно до п. 2.5 Договору, для обліку наданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредиту у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3617,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору.

Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованість за Кредитним договором CL-281419 від 17 червня 2020 року станом на 22 вересня 2021 року становить 125239,95 грн., яка складається з: 96981,27 грн. заборгованість за тілом кредиту;

28258,68 грн. заборгованість за відсотками.

Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини першої статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Кредобанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором від 17 червня 2020 року.

29 вересня 2021 року представник АТ «Кредобанк» - Пех М.В. звертався до відповідача із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, проте відповідачем не було вчинено дій спрямованих на погашення заборгованості у повному обсязі

Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за Кредитним договором № CL-281419 від 17 червня 2020 року, шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № CL-281419 від 17 червня 2020 року у розмірі 125239,95 гривень.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13 % від ціни позову та фіксованої суми у розмірі 1400,00 грн. виходячи з наступного.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи 1 вересня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Аксіліум» та «АТ «Кредобанк» був укладений Договір про надання правової допомоги. Водночас, звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, крім договору про надання правової допомоги від 1 вересня 2021 року, всупереч вимог статтею 133, 137 ЦПК України, представником позивача до позовної заяви не долучено та суду не надано доказів на підтвердження вимог про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, крім цього, у матеріалах справи відсутній акт про виконання робіт, який складається між виконавцем та клієнтом, який би підтверджував вид надання правової допомоги. З урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2270 гривень.

Керуючись статтями 207, 526, 626, 628,629, 634, 638, 639, 1054, 1066, 1067, 1069, ЦК України, статтями 12, 13, 76-77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором кредиту CL-281419 від 17 червня 2020 року у розмірі 125239 (сто двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 95 копійок, з яких: 96981,27 гривень борг по тілу, 28258,68 гривень борг по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», , місце знаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Лукач