Провадження № 22-ц/824/2531/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «РВС Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого, зазначав, що 02 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір № І.Р.980-034834-1 про надання банківської послуги (платіжні картки), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб.

Умови публічної пропозиції AT «РВС Банк» розміщені на сайті Банку www.rwsbank.com.ua. Отже, вважає, що подавши анкету-заяву, Відповідач прийняв Публічну пропозицію AT «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Вказує, що платіжна картка, отримана ОСОБА_1 передбачає лише загальне обслуговування без надання кредитних ліній, лімітів, або ж овердрафтів, однак передбачає виникнення несанкціонованої заборгованості (овердрафту).

Так, 02 серпня 2019 року на Картковому рахунку ОСОБА_1 , внаслідок виникнення технічною збою по операціям, які проведено - 19 липня 2019 року не пройшло списання у програмному комплексі ОДБ Банку.

Блокування сум автоматично відмінилось, внаслідок чого 02 серпня 2019 року на рахунку ОСОБА_1 виникла можливість скористатись овердрафтом (короткостроковим кредитом). Відбулось перевищення суми Операції за БПК над фактичним залишком коштів на його Картковому рахунку та як наслідок збільшився ліміт коштів по картковому рахунку до 121 980,20 гривень, які на умовах несанкціонованого овердрафту ОСОБА_1 використав та не повернув.

У період з 02 серпня 2019 року по 06 серпня 2019 року відповідач здійснив зняття майже всіх грошових коштів готівкою та повністю витратив короткостроковий кредит у розмірі - 121 980,2 грн.

Лише 18 серпня 2019 року, після обробки Банком списання на підставі даних від процесінгу АТ «Укркарт», встановлено, що у клієнта виник несанкціонований овердрафт - 121 980,20 грн.

30 вересня 2019 року Банк звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про погашення заборгованості, але зазначену вимогу останній проігнорував.

На підставі викладеного, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 211 861,19 грн., яка складається із суми короткострокового кредиту (несанкціонованої заборгованості) 121 980,20 грн. та відсотків за користування 89 880,99 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у сумі 211 861,19 грн., яка складається із суми короткострокового кредиту (несанкціонованої заборгованості) - 121 980,20 грн. та відсотків за користування кредитом - 89 880,99 грн. та судовий збір в розмірі 2118,62 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовував доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд не врахував, що вже було ухвалено судове рішення по справі №761/42455/19, щодо тих самих сторін, підстав та предмету позову, а відтак в суді першої інстанції були підстави для закриття провадження.

Крім того вказує на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами надання йому короткострокового кредиту.

Від представника АТ «РВС Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи встановлено виникнення несанкціонованого овердрафту, при цьому відповідач ОСОБА_1 скористався вказаним коштами та їх не повернув, а відтак заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір № І.Р.980-034834-1 про надання банківської послуги (платіжні картки), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб.

На підставі вказаної заяви-договору Банк відкрив Картковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 та випустив платіжну картку (номер особового рахунку № НОМЕР_1 - надалі «Картковий рахунок»).

16 липня 2019 року ОСОБА_1 , на підставі Заяви-Договору отримав платіжну картку за НОМЕР_3, що підтверджується відповідною розпискою. Платіжна картка, отримана ОСОБА_1 передбачає лише загальне обслуговування без надання кредитних ліній, лімітів, або ж овердрафтів, однак передбачає виникнення несанкціонованої заборгованості (овердрафту).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 02.07.2019 по 23.06.2020 вбачається, що 19 липня 2019 року на Картковий рахунок ОСОБА_1 здійснено перерахування кредитних коштів згідно договору №ДКЛ- від 27.06.2019 у сумі 147 000,00 грн., які були зняті готівкою 19.07.2019 через банкомат Банку; 24.07.2019 на Картковий рахунок ОСОБА_1 здійснено переказ коштів у сумі 148 735,23 грн., зняті грошові кошти готівкою у відділення АТ «РВС Банк» 25.07.2019 у сумі 147 500,00 грн.; 01.08.2019 ОСОБА_1 нараховано відсотки на залишок у сумі 232,08, які передбачені Картковим рахунком. У період з 18.07.2019 року по 02.08.2019 року будь-яких інших транзакцій із зарахування коштів на Картковий рахунок ОСОБА_1 не проводилось.

02.08.2019 року на Картковому рахунку ОСОБА_1 , внаслідок виникнення технічною збою по операціям, які проведено - 19.07.2019 року не пройшло списання у програмному комплексі ОДБ Банку. Блокування сум автоматично відмінилось, внаслідок чого 02.08.2019 року на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 виникла можливість скористатись овердрафтом (короткостроковим кредитом).

Таким чином відбулося перевищення суми Операції за БПК над фактичним залишком коштів на Картковому рахунку ОСОБА_1 та як наслідок збільшився ліміт коштів по картковому рахунку до 121 980,2 гривень, які на умовах несанкціонованого овердрафту ОСОБА_1 використав та не повернув.

Факт виникнення несанкціонованого овердрафту підтверджується поштовою перепискою між співробітниками АТ «РВС Банк» та АТ «Укркарт» через засоби електронного зв`язку шляхом надіслання повідомлень на офіційні електронні адреси, копії яких додані до матеріалів справи.

З 02.08.2019 по 06.08.2019 ОСОБА_1 здійснив зняття грошових коштів готівкою, таким чином використавши короткостроковий кредит у розмірі - 121 980,2 грн., що також підтверджується випискою по Картковому рахунку.

30.09.2019 Позивач надіслав звернувся до ОСОБА_1 із вимогою про погашення заборгованості, але зазначену вимогу останній проігнорував.

Крім цього, п. 8.1 Тарифів АТ «РВС Банк» за користування персональною платіжною карткою, встановлено нарахування процентів за несанкціонованим овердрафтом по картковому рахунку, що становить - 70% відсотків річних.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Заявою-Договором № І.Р.980-034834-1 про надання банківської послуги (платіжні картки) заборгованість несанкціонованим овердрафтом по картковому рахунку ОСОБА_1 із урахуванням тарифів Банку, станом на 07.10.2020 року складає - 211 861,19 грн, з яких короткостроковий кредит (несанкціонована заборгованість) 121 980,20 грн. та відсотків за користування 89 880,99 грн. за період з 19.09.2019 по 07.10.2020.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статті 1069 якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Враховуючи положення ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розділу 2 Договору комплексного банківського обслуговування заборгованість за договором це - всі грошові суми, що належать до сплати Клієнтом за Договором, включаючи суму Основного боргу, суму несанкціонованої заборгованості, нараховані, але не сплачені проценти за користування Кредитом, комісійної винагороди, плати, інші платежі, передбачені Договором та/або Тарифами;

несанкціонована заборгованість (несанкціонований овердрафт) це - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми Операції за БПК над залишком коштів на його Картковому рахунку або встановленим Кредитним лімітом, розмір якого не обумовлено Договором та не є прогнозованим в розмірі та за часом виникнення.

Відповідно до підпункту 6.8.1 пункту 6.8. Договору комплексного банківського обслуговування заборгованість Клієнта за Картковим рахунком перед Банком виникає в результаті: виникнення Несанкціонованої заборгованості при перевищенні Платіжного ліміту, що встановлений на БПК та/або Додаткову БПК.

Відповідно до підпункту 6.10.3 пункту 6.10 Договору комплексного банківського обслуговування до Обов`язків клієнта входить своєчасно погашати Боргові зобов`язання за Споживчим кредитом Банку згідно з Договором. Забезпечити погашення Несанкціонованої заборгованості (у випадку її наявності) і сплатити проценти, нараховані за користування Кредитом, в розмірі Несанкціонованої заборгованості згідно з Тарифами.

Відповідно до підпункту 8.4.5 пункту 8.4. Договору комплексного банківського обслуговування погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється у першу чергу щодо прострочених процентів та простроченої заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом.

Відповідно до підпункту 8.4.6 пункту 8.4. Договору комплексного банківського обслуговування у разі виникнення заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом така заборгованість та проценти за користування коштами Несанкціонованого овердрафту погашається за рахунок коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта, в день їх зарахування. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Несанкціонованим овердрафтом в повному обсязі протягом строку, що зазначений у відповідній Заяві-Договорі та/або Тарифах. Процентна ставка за користування коштами Несанкціонованого овердрафту встановлюється Тарифами Банку та розраховується виходячи з розрахунку факт/факт. Сума заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, що не повернена протягом зазначеного строку вважається простроченою заборгованістю. При непогашенні Клієнтом у встановлений строк заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, процентами за користування коштами Несанкціонованим овердрафту, Банк набуває право, а Клієнт цим безвідклично доручає Банку самостійно, на підставі належним чином оформлених Банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення простроченої заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом з будь-яких інших рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також з будь-яких рахунків Клієнта, які буде відкрито йому в Банку після укладення цього Договору.

Додатком № 2 до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, є Правила користування банківською платіжною карткою, згідно із якими: овердрафт (несанкціонований)/несанкціонована заборгованість це - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми Операції за БПК над залишком коштів на його Картковому рахунку або встановленим Кредитним лімітом, розмір якого не обумовлено Договором та не є прогнозованим в розмірі та за часом виникнення.

Відповідно до підпункту 6.8.3 пункту 6.8 Договору обслуговування у випадку перевищення сум Операцій над Платіжним лімітом Банк нараховує проценти за Кредитом, наданим Клієнту внаслідок перевищення сум видаткових операцій над Платіжним лімітом (Несанкціонована заборгованість) відповідно до Тарифів. Погашення Клієнтом суми Несанкціонованої заборгованості, а також сплата Клієнтом Банку процентів, нарахованих за користування Кредитом в розмірі Несанкціонованої заборгованості, здійснюється в наступному порядку: розмір процентів за користування Кредитом, що нараховуються Банком на суму Несанкціонованої заборгованості, встановлюються відповідно до діючих Тарифів на дату виникнення Несанкціонованої заборгованості; проценти за користування Кредитом нараховуються щоденно методом факт/факт від дня, що є наступним за днем виникнення Несанкціонованої заборгованості до дня остаточного погашення Заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір вказаної позивачем заборгованості відповідачем не спростовано під час розгляду справи.

Таким чином, розрахунок заборгованості за договором разом із виписками про рух коштів по рахунку, що містяться в матеріалах справи є належними доказами неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань та наявності заборгованості відповідача за користування кредитними коштами.

Суд першої інстанції перевірив з достатньою повнотою у сукупності доводи сторін, обґрунтовано взявши до уваги наданий позивачем розрахунок на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, який відповідачем не спростовано.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд встановив вказані обставини та дав належну оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження відхиляються колегією суддів, позаяк з матеріалів справи не вбачається тотожність підстав позову даної справи та справи №761/42455/19, а відтак відсутні правові підстав для закриття провадження.

Доводи апелянта щодо недоведеність позивачем належними та допустимими доказами надання йому короткострокового кредиту, оцінюються колегією суддів критично, з огляду на таке.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть бути належним доказом видачі та руху коштів по особовому рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в суді першої інстанції надано первинні бухгалтерські документи, а саме виписки по рахунку позичальника, стосовно балансу коштів на рахунку та виникнення несанкціонованого овердрафту, що спростовує вказані доводи апелянта.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: