У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі судового засідання - Скаженик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року адвокат Васильєв Є.Є. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якій просив суд витребувати в порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви з Управління соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (03186, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 40) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб з метою встановлення персональних даних ОСОБА_2 , який з 19.11.2014 перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа, необхідна для реалізації права ОСОБА_1 на захист порушених прав та інтересів шляхом звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, а саме:

-відомості про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщеної особи;

-відомості про адресу, за якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (внутрішньо переміщеною особою) може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону;

-відомості про РНОКПП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.12.2022 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Вивчивши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Даним вимогам ухвала суду відповідає.

Положеннями ст. 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1- 3ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно вимог п.п. 4, 5 ч. 1ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі, є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню.

Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер.

Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації.

Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Така позиція викладена Верховним Судом в Ухвалі від 02 травня 2019 року у справі № 3д/9901/2/19 при вирішенні питання про забезпечення доказів.

Як зазначено вище, заявник просить суд витребувати інформацію щодо місце проживання, номеру телефону та РНОКПП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із тим, у поданій заяві не обґрунтовано яке доказове значення мають такі докази враховуючи предмет майбутнього спору (стягнення боргу), обставини для доказування яких вони необхідні, а також те, що даний засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 116, 260, 261, 263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Букіна