Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2022 Справа №607/210/22

Провадження 2/607/34/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Кунець Н.Р.

з участю секретаря Крупи О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ходюк К.М.

представника третьої особи Мелех О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської радипро позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач ОСОБА_2 є її рідною донькою. Вказує, що ОСОБА_2 з 2019 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє піклування та уваги до дітей, не виконує своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, не цікавиться станом їхнього здоров`я, фізичним розвитком та навчанням. За ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього дитини ОСОБА_4 відповідач притягалась до адміністративної відповідальності року за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Разом з тим, її внуки проживають разом з нею та їхнім виховання займається вона. При цьому відповідач, хоч і зареєстрована з ними за однією адресою, однак фактично з дітьми не проживає та участі у їх вихованні не приймає.

Таким чином, оскільки відповідач впродовж тривалого періоду ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не займається їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не надає синам доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі, не проявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, позивач просить позов задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022, матеріали цивільної справи №607/210/22, надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, для надання письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також призначення їх піклувальником ОСОБА_2

03.05.2022 судом зареєстровано висновок органу опіки та піклування від 27.04.2022 № 388 щодо доцільності позбавлення батьківських прав, надісланий Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради.

Протокольною ухвалою суду від 18.05.2022 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2022, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ходюк К.М. задоволено та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначення ОСОБА_1 піклувальником неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ходюк К.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а саме позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 втвердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно починаючи з 05.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала.

Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Мелех О.Р. в судовому засіданні не заперечила з приводу задоволення позовних вимог. Разом з тим, не підтримала висновок органу опіки та піклування в частині доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 223 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 21.12.1983 відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому та її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

19.09.2002 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_8 », про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 23.10.2012.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 31.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Тернопіль та його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2015, позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , третя особа орган опіки і піклування Тернопільської міської ради, задоволено та позбавлено ОСОБА_7 прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.03.2015, внесено виправлення в рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2015 у справі №607/14119/14-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , третя особа орган опіки і піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, зазначивши у тексті мотивувальної частини рішення « ОСОБА_8 », замість « ОСОБА_10 ».

Згідно заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2016, із ОСОБА_7 стягнено в користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.07.2016 та до досягнення старшим із дітей повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 11.03.2021 Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), ОСОБА_9 11.03.2021 зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2021, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду адміністративних матеріалів складених стосовно ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку про наявність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_4 .

Згідно довідки №2910/21 від 29.10.2021 виданої ТзОВ «СОВР-1», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані: донька - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зять - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; онук - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з Характеристики ОСОБА_4 , виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 10 Тернопільської міської ради Тернопільської області 20.12.2021 №197, останній навчається у Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №10 (вечірня форма навчання) з 2020 року та є учнем 9 класу. За час навчання зарекомендував себе як учень із середнім рівнем знань. На уроках не завжди активний, мають місце запізнення на заняття. Мати, ОСОБА_2 , участі у вихованні сина не бере. Бабуся, ОСОБА_1 , завжди підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться його навчанням, бере активну участь у його вихованні. ОСОБА_15 неконфліктний, спокійний, з однокласникам^ товариські стосунки не підтримує, коло спілкування - поза школою.

Органом опіки і піклування суду надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 388 від 27.04.2022.

Водночас враховуючи, що представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні не підтримав даний висновок в частині доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що позовні вимоги стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено судом без розгляду, суд не досліджує висновок органу опіки і піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 388 від 27.04.2022 в частині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку органу опіки і піклування суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 388 від 27.04.2022, орган опіки і піклування, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З висновку вбачається, що бабуся дітей, ОСОБА_1 , на засіданні комісії повідомила, що мати дітей участі у вихованні сини не бере, матеріально не допомагає, не телефонує, не цікавиться навчанням та успішністю ОСОБА_15 . Всі обов`язки щодо навчання та виховання дитини здійснює бабуся по матері ОСОБА_1 . З неповнолітнім ОСОБА_15 на засіданні комісії проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що вихованням і навчанням хлопця займається бабуся. Мати проживає окремо, не цікавиться його навчанням, вихованням, матеріально не допомагає. Мати дитини, ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилась та не повідомила причину своєї відсутності, хоча була належним чином повідомлена.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя,поважати дитину.

Згідно частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Крім того, частиною другою статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини.

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з бабусею ОСОБА_1 .

Суд вважає, що позивач належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач ОСОБА_2 не проявляє материнської турботи та любові по відношенню до свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не приймає участі в навчально-виховному процесі.

За таких підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини.

Окрім цього, стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Частина 3 ст. 166 СК України визначає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 , при цьому відповідач ОСОБА_2 участь його утриманні не приймає, суд вважає, що з ОСОБА_2 мають стягуватись аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2618 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладене, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно починаючи з 05.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, а також забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а позивач звільнена судом від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89,141, 263-268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно починаючи з 05.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 ( девятсот девяносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.07.2022.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Трускавецької міської ради, , місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 1 м. Тернопіль.

Головуючий суддяН. Р. Кунець