КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6630/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року (суддя Чередніченко Н.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання неправомірною відмову у проведенні реструктуризації за валютним іпотечним кредитом та зобов`язання провести реструктуризацію,

встановив:

у листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відмову відповідача у проведенні йому реструктуризації за валютним іпотечним кредитом неправомірною та зобов`язати банк провести обов`язкову реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та внесеними змінами до «Прикінцевих та перехідних положень» до Закону України «Про споживче кредитування», та стягнути судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка є його фактичним місцем проживання. Іншого нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, у нього немає. Разом з ним у вказаній квартирі проживає та зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 .

Позивач посилався на те, що 4 жовтня 2007 року уклав з відповідачем кредитний договір №ML-008/374/2007. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором в іпотеку банку була передана квартира АДРЕСА_2 . на підставі іпотечного договору №PML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року.

Позивач зазначав, що 21 липня 2021 року ним було подано відповідачу заяву із додатками про реструктуризацію кредитної заборгованості відповідно до Закону України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», а також внесеними змінами до «Прикінцевих та перехідних положень» до Закону України «Про споживче кредитування». Однак, у відповідь банк повідомив про подання ним неповного пакету документів.

Позивач стверджував, що ним було надано банку запитувану інформацію, однак 28

жовтня 2021 року відповідач відмовив йому у проведенні реструктуризації, посилаючись

на те, що ним не подано банку документів його доньки - ОСОБА_3 .

Позивач вважав відмову банку неправомірною, оскільки ним були подані належні та достатні документи для здійснення реструктуризації кредиту, його донька є повнолітньою, проживає окремо, між ним та його донькою відсутні взаємні права та обов`язки, а відтак вимоги банку в цій частині є безпідставними, а відмова протиправною.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року позов задоволено, визнано неправомірною відмову АТ «ОТП Банк», викладену у листі АТ «ОТП Банк» від 24 вересня 2021 року, - щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за кредитним договором №ML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ» та внесених змін до «Прикінцевих та перехідних положень» до Закону України «Про споживче кредитування». Зобов`язано АТ «ОТП Банк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором №ML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ» та внесених змін до «Прикінцевих та перехідних положень» до Закону України «Про споживче кредитування». Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908грн.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Доступні фінанси», яке не було учасником справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати правомірною відмову АТ «ОТП Банк» у проведенні реструктуризації за валютним іпотечним кредитом, відмовити у проведенні реструктуризації за валютним іпотечним договором №ML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», та вирішити питання судових витрат.

ТОВ «Доступні фінанси» зазначає, що 3 лютого 2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «ОТП Банк» відступило в повному обсязі, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги у повному обсязі за кредитним договором, укладеним з позивачем. У цей же день між ТОВ «Доступні фінанси» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» відступив свої права грошової вимоги за кредитним договором ML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року та договором іпотеки №РМL-008/374/2007від 4 жовтня 2007 року.

ТОВ «Доступні фінанси» стверджує, що є правонаступником АТ «ОТП Банк» у справі №752/26708/21, а отже, має право на оскарження судових рішень у цій справі.

ТОВ «Доступні фінанси» вважає, що позивачем не доведено заявлених ним фактів щодо відсутності спільного проживання з донькою, іншого місця реєстрації доньки та відсутності між позивачем та його донькою взаємних прав та обов`язків.

Крім того, ТОВ «Доступні фінанси» зазначає, що судом першої інстанції встановлений факт не виконання позивачем обов`язкової вимоги, визначеної у «Прикінцевих та перехідних положеннях» до Закону України «Про споживче кредитування», а саме подачі розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Однак, судом першої інстанції не дотримано вимог законодавства України щодо оцінки судом доказів та проігноровано твердження відповідача, зазначені у відзиві, щодо відсутності у заяві про реструктуризацію розширеної інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї

іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та зазначає, що ТОВ «Доступні фінанси» є неналежним відповідачем у справі, тобто особою, яка не повинна відповідати по пред`явленому ним позову до АТ «ОТП Банк». Крім того, позивач звертає увагу суду, що апелянтом не надано жодних розрахунків витрат на професійну правничу допомогу та документального підтвердження їх понесення.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с. 130-133), у судове засідання не з`явилися, позивач на електронну адресу апеляційного суду направив лист про розгляд справи у його відсутність (с.с.134).

Відповідач, підтвердивши отримання судової повістки-повідомлення (с.с.132), у судове засідання свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Враховуючи положення ст. 372 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність вказаних учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Доступні фінанси» - адвоката Леонова К.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 4 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ML-008/374/2007, за умовами якого позивач отримав в кредит кошти в сумі 100 000 доларів США із цільовим призначенням - на купівлю квартири АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, між сторонами був укладений договір іпотеки №PML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року, за умовами якого у іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_2 .

Матеріали справи вказаних договорів не містять, однак відповідач не заперечував укладення договорів і умов договору, які були наведені позивачем.

21 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та внесеними змінами до «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».

Листом від 30 липня 2021 року за вих. № 73-2-3-4/9622 АТ «ОТП Банк» повідомив позивача про отримання неповного пакету документів та вказав про необхідність надання копії паспортів всіх членів його сім`ї відповідно до п.п. 4 п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

17 вересня 2021 року позивач направив банку лист, до якого були додані копії його паспорту та паспорту його дружини, як члена його сім`ї.

Листом АТ «ОТП Банк» від 24 вересня 2021 року за вих. № 73-2-3-4-73-2-3-4/10533 позивачу повідомлено про відмову у проведені реструктуризації з посиланням на відсутність документів, необхідних для проведення реструктуризації, а саме не надання документів його доньки - ОСОБА_3 , яка із врахуванням роз`яснень НБУ та СК України, належить до сім`ї позивача.

3 лютого 2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «ОТП Банк» відступило в повному обсязі, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги у повному обсязі за договорами кредиту та іпотеки, укладеними з ОСОБА_1 .

У цей же день між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «Доступні фінанси» укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» відступив свої права грошової вимоги за кредитним договором ML-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року та договором іпотеки №РМL-008/374/2007 від 4 жовтня 2007 року, укладеними між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 126 619,57 доларів США.

Договори посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Доступні фінанси» подана протягом 30 денного строку після ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі, апелянт набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які були укладені між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , а відтак і набув обов`язки, які мав банк по відношенню до боржника, колегія суддів вважає, що рішенням суду зачіпаються інтереси ТОВ «Доступні фінанси» і товариство, як правонаступник банку, має правові підстави для оскарження рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було подано достатні та належні документи для здійснення реструктуризації кредиту, в тому числі і щодо членів його сім`ї, відмова банку з огляду на неподання документів щодо доньки позивача за відсутності доведеності того, що остання на час розгляду заяви спільно проживала із батьками, була пов`язана із ними спільним побутом та мала взаємні права та обов`язки, є безпідставною та позбавила позивача його гарантованого законом права на проведення реструктуризації кредитного зобов`язання в іноземній валюти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

Відповідно до пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції від 23 квітня 2021 року) зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності

позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), -

у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Отже відповідно пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором про споживчий кредит позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем не було заявлено про наявність у позивача заборгованості за кредитним договором станом на 1 січня 2014 року.

Підставою відмови у реструктуризації стало не надання позивачем усіх документів, передбачених п.п. 4 п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, копії паспортів всіх членів родини позичальника та майнового поручителя ОСОБА_1 . Банк, посилаючись на положення ст. 3 Сімейного Кодексу України вважав, що донька позивача, є членом його сім`ї, не дивлячись на те, що вона разом з ним не проживає.

Згідно частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до наданої суду першої інстанції копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , доньки позивача, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, на час подання позивачем заяви про реструктуризації була повнолітньою і не мала правового статусу дитини.

ОСОБА_1 відповідачу були надані документи, які підтверджують, що він зареєстрований разом із дружиною у квартирі АДРЕСА_2 , на придбання якої він укладав кредитний договір з банком і яка є предметом іпотеки, забезпечуючи виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що донька позивача є членом його сім`ї, не ґрунтуються на нормах матеріального права та є безпідставними.

Також ОСОБА_1 банку були надані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нього, оскільки ОСОБА_1 є позичальником та майновим поручителем за кредитним договором та договором іпотеки, які були укладені з відповідачем, та щодо ОСОБА_2 - його дружини.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що відмова відповідача щодо проведення реструктуризації за кредитним договором, укладеним з позивачем, є безпідставною та наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано доказів у підтвердження тієї обставини, що його донька проживає окремо від батьків та не надано суду копії паспорта доньки у підтвердження того, що вона є повнолітньою, колегія суддів вважає безпідставними.

Позивачем суду першої інстанції надані документи, які підтверджують його місце реєстрації та місце реєстрації його дружини, а також документи, які підтверджують, що у квартирі, де зареєстрований позивач, його донька не зареєстрована.

Ту обставину, що донька позивача є повнолітньою, підтверджено копією свідоцтва про народження, а посилання апелянта на те, що вказана обставинам може бути підтверджена тільки копією паспорта особи, є необґрунтованою.

Посилання у апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду у справі № 644/6274/16 та на рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року, колегія суддів вважає безпідставними.

У рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 надано тлумачення терміна «член сім`ї» військовослужбовця, як осіб, які постійно з ним проживають і ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, спільне харчування, спільну участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги та інше.

Така ж позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 644/6274/16.

Однак, позивач стверджує, що донька разом з ним не проживає, вони не ведуть спільне господарства та не мають спільного бюджету, і вказані обставини були підтверджені належними документами.

При цьому, відповідачем твердження позивача спростовані не були.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе

ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, обов`язок надання доказів є не тільки у позивача, але і у відповідача, у разі заперечення проти доводів позивача.

Разом з цим, відповідач у підтвердження своїх заперечень жодного доказу суду

першої інстанції не надав.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не було надано розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя), спростовуються переліком документів, які були додані ОСОБА_1 до заяви про реструктуризацію, у тому числі і Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дерожавного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 - дружини позивача.

При цьому, у листі банку від 30 липня 2021 року не була зазначена вимога кредитора про необхідність надання розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця, що свідчить про те, що вказана інформація позивачем банку була надана.

Оскільки під час судового розгляду позивач заперечував, а відповідач не спростував, що донька позивача є членом його сім`ї, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно її майна, позивач надавати обов`язку не мав.

Враховуючи, що законом прямо передбачена можливість і обов`язковість для кредитора укладення договору про реструктуризацію, судом встановлена неправомірність відмови банку укласти такий договір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про зобов`язання відповідача провести реструктуризацію кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним з банком.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 367, 3740, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси» залишити без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 березня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк