Справа № 484/769/22
Провадження № 2/484/558/22
Рішення

іменем України

12.07.2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Максютенко О.А.

при секретарі - Завірюха В.Ю.

розглянувши в м. Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку

встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_1 укладений усно 21.01.2015 року між ним як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем визнати дійсним, та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:064:0015. В обґрунтування вимог зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2014 року виданого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Скуратовський С.І. отримав у спадщину права забудовника на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 також є власником земельної ділянки, на підставі витягу з рішенням про приватизацію земельних ділянок, серія та номер 15 від 25.12.2015 року виданого Первомайською міською радою Миколаївської області, площею 0.0488 га, виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки кадастровий номер :02:064:0015.

21.01.2015 року з відповідачем по справі вони уклали усну угоду, про продаж вказаної земельної ділянки та незакінченим будівництво житлового будинку в сумі 2 тис.500 дол.США. Вказані кошти були сплачені позивачу, що підтверджується розпискою.

21.11.2014 року відповідач надав йому доручення з питань управління та продажу належного йому на праві власності житлового будинку та земельної ділянки. З життєвих обставин не вийшло оформити житловий будинок та довіреність втратила винність.

Відповідач з 21.01.2015 року не мешкає у спірному будинку, не обробляє земельну ділянку.

На даний час зв`язок з відповідачем втрачений, позивач постійно проживає в житловому будинку та обробляє земельну ділянку як повноцінний власник нерухомого майна.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Посилаючись на викладене просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 22.02.2022 року позовну заяву було залишено без руху.

24.05.2022року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, з`ясувавши обставини справи та вивчивши докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2014 року виданого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори відповідач ОСОБА_2 отримав у спадщину права забудовника на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , належного на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 05 січня 1978 року за р.№57,шо належало ОСОБА_3 ,матері померлого,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. Спадкова справа №280/2012.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:064:0015, площею 0.0488 га, виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності витяг з рішення про приватизацію земельних ділянок, серія та номер: 15, виданого 25.12.2015 року Первомайською міською радою Миколаївської області.

21.01.2015 року згідно розписки ОСОБА_2 продав позивачу ОСОБА_1 за 2500 дол.США незакінчений будівництвом житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами та земельну ділянку розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 210 ЦК правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно із ст. 220 ЦК у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 статті 220 ЦК України вказано, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 671, передбачено, що державній реєстрації підлягають договори купівлі-продажу, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Державного реєстру правочинів одночасно з його нотаріальним посвідченням.

Момент вчинення правочинів згідно зі статтею 210, третьою статті 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Неукладений договір не можна визнавати дійсним (або недійсним) у зв`язку із тим, що такий договір не відбувся.

Беручи до уваги вище викладене, оскільки договір купівлі-продажу незавершеного будівництва та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, тому він не може бути визнаний дійсним з підстав, передбачених частиною другою статті 220 ЦК України.

Також, однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину.

Такий висновок викладено в постановах Верховного суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-162цс12 та від 19 червня 2013 року у справі № 6-49цс13.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року, справа № 2-4783/07, провадження № 61-14587св18.

Разом із тим, позивач не надав суду жодних доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного правочину, а лише зазначив, що втратив з ним зв`язок.

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач не обґрунтував належним чином свої вимоги, не вказав та не надав суду відповідних доказів на підтвердження ухилення від нотаріального посвідчення правочину однієї із його сторін, з чого б вбачалася втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити нотаріально, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі статтею 220 ЦК України

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача про визнання права власності на земельну ділянку на підставі розписки, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись, ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 11.07.2005 року, ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 11 липня 2012 року, зареєстрований АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 14.07.2022 року.

Суддя: