Справа № 287/922/22
У х в а л а

"11" липня 2022 р. м.Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Кононихіна Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати працівнику при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати працівнику при звільненні.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем та найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі. По суті, зміст позовних вимог - є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Пунктами 4, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем в прохальній частині позовної заяви не зазначений період стягнення невиплаченої заробітної плати, за який позивач просить стягнути з відповідача вказану суму коштів 45425 грн. 55 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 14417 грн. 76 коп.

Згідно ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачем не надано наказу (копії) про призначення його на посаду до ДП «Олевськторф».

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У даній позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що він звільняється від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

П. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду України, висловлений у постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16, провадження № 12 -301гс18 щодо застосування норм права, а саме сплати судового збору при зверненні до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні: «Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях» (пункт 58 постанови від 30.01.2019).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 2481 гривень.

Отже, при зверненні до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 14417 грн. 76 коп. при звільненні позивача ОСОБА_1 слід сплачувати судовий збір, визначений у статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 992 грн. 40 коп.

Всупереч вимогам ст. 175 ч. 4 ЦПК. до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати працівнику при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

У випадку, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті в зазначений термін, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна