Справа №463/1258/22
Провадження №2-з/463/65/22
УХВАЛА

забезпечення позову

13 липня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С.І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної та матеріальної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів, просять поновивши строк позовної давності, ухвалити рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння, а саме відповідача ОСОБА_3 , підвальні приміщення номер ІV площею 14,2 кв.м. та номер Vа площею 6,4 кв.м., які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 , стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з відповідачів 20327,70 грн. витрат понесених на купівлю засобів медичного вжитку, стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з відповідачів 1 000 000 грн. за завдану моральну шкоду.

Як на підставу позову покликається на те, що внаслідок незаконного заволодіння спірними підвальними приміщеннями відповідачем, порушуються законні права на інтереси позивачів та завдано моральної шкоди.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2022 провадження у справі відкрито.

11.07.2022 позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накледення арешту на спірні підвальні приміщення номер ІV та V за адресою АДРЕСА_2 .

Заяву мотивує тим, що незважаючи на існування спору відповідачкою відчужувались спірні приміщення на підставі договору купівлі продажу, який в подальшому було розірвано. Тому вважає, що існує загроза відчуження спірних приміщень до розгляду даного судового спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи. Також оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову підлягає до задоволення зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору зокрема є підвальні приміщення номер ІV площею 14,2 кв.м. та номер V площею 6,4 кв.м., які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 та відшкодування шкоди в сумі 1000 000 грн.

Як вбачається із матеріалів заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивач ОСОБА_1 зазначає, що спірні підвальні приміщенні можуть бути відчужені відповідачкою, що унеможливить виконання можливого рішення про задоволення позову.

Пункт 1 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З долучених матеріалів до справи, зокрема копії договору купівлі продажу від 20.02.2008 нежитлові приміщення загальною площею 20,6 кв.м., під номерами ІV та Vа, які розташовані в підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 придбала дані приміщення в Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та в забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити.

У порядку забезпечення позовних вимог, до розгляду справи по суті накласти арешт на:

підвальні приміщення номер ІV та номер V площею 20,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , які є частиною квартири АДРЕСА_3 .

Дані стягувача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 );

Дані стягувача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 );

Дані боржника: ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 );

Дані боржника: Львівська міська рада (79008, м.Львів, пл. Ринок,1, );

Дані боржника: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька,15, )

Копію ухвали для відома направити позивачам, для подальшого скерування такої до органів виконавчої служби.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання, тобто 13 липня 2022 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Леньо С. І.