Ухвала

18 липня 2022 року

м. Київ

справа № 642/2541/19

провадження № 61-15883св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Харківська міська рада, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 рокуу складі колегії суддів: Пилипчук Н. П.,Кругової С. С., Маміної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 4/16 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що з 1994 року вона проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 у вказаному житловому будинку. Раніше ця частина будинку належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 1945 року, після його смерті його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 фактично прийняли спадщину, а після смерті останніх у зв`язку з відсутністю спадкоємців право власності на цю частину будинку перейшло до держави.

У 1994 року її мати ОСОБА_3 звернулась до виконавчого комітету Ленінської районної ради із заявою про продаж їй 4/16 частини будинку, та рішенням від 05 квітня 1994 року № 94/8 їй дозволено купити 4/16 частини цього будинку за ціною 1 650 000,00 крб. Грошові кошти у вказаній сумі 14 червня 1994 року були внесені ОСОБА_3 до місцевого бюджету. Через правову необізнаність, отримавши рішення виконкому, ОСОБА_3 не оформила нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та не мала можливості розпорядитися майном.

У 2005 році ОСОБА_3 звернулася до виконкому Ленінського району м. Харкова та на підставі рішення виконавчого комітету Ленінського району від 01 березня 2005 року № 100 Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Харкова повинно було з нею укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу відповідно до рішення від 05 квітня 1994 року № 94/8 та з урахуванням вже сплаченої суми, але виконати рішення виконкому не було можливим в зв`язку з тим, що Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Харкова було ліквідовано, та на теперішній час його не існує.

Рішенням Ленінського районного суду від 22 жовтня 2009 року за ОСОБА_3 визнано право власності на частину будинку, але за апеляційною скаргою сусіда ОСОБА_2 рішення суду було скасовано. В рішенні суду невірно зазначено частини, замість 4/16 частини помилково вказала 4/6 частини, про що позивачка дізналась після смерті матері, написала заяву до суду про виправлення помилки, однак вказане рішення на той час було скасовано апеляційним судом, тому у виправленні описки було відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, проживши у будинку 31 рік. Оскільки у 2017 році ОСОБА_3 отримала свідоцтво на право власності на будинок на підстави рішення суду, ОСОБА_1 звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак прострочила термін для звернення з такою заявою, та за її позовом рішенням суду їй був надано додатковий строк. Вона знову звернулась до нотаріуса, однак дізналась, що свідоцтво на право власності на будинок матері скасовано іншим рішенням суду.

ОСОБА_2 звертався до суду з апеляційною скаргою, однак Харківською міською радою будинок розділено в натурі, та 4/16 частини виділено від частки ОСОБА_2 .

Харківська міська рада запропоновала ОСОБА_1 звернутися до суду з даним позовом, запевнивши її, що її позов буде підтриманий, та на підставі рішення суду вона зможе оформити право власності.

ОСОБА_1 вважала, що набула право власності за набувальною давністю, оскільки починаючи з 1994 року, більше 23 років, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє 4/16 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , утримує вказану частку, підтримує в належному стані, мешкає зі своєю сім`єю. Після смерті матері вона продовжує проживати в цьому будинку, постійно сплачує комунальні послуги за вказану частину будинку, але не може провести газ та воду, не може зареєструватися в будинку. Мешкати в цьому будинку дуже важко, взимку холодно без газу, літом тяжко без води, яку треба приносити з сусідній вулиці.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 4/16 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

24 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року з пропуском строку на касаційне провадження, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування апеляційним судом статті 344 Цивільного кодексу України, зокрема без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/21.

Відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 27 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано матеріали цивільної справи № 642/2541/19 з Ленінського районного суду м. Харкова; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У листопаді 2021 року матеріали справи № 642/2541/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 27 липня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак