Справа № 570/6082/21
Номер провадження 2/570/469/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки, адвоката Іващенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що 08 вересня 2020 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений договір позики грошей на суму 45000 грн., зі строком повернення до 08 вересня 2021 року, факт отримання грошей підтверджується розпискою, завіреною власним підписом позичальника, в установлений договором строк ОСОБА_2 суму позики не повернула і від її повернення відмовляється, позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики та судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що ОСОБА_2 працювала старшим касиром відділення "Нової Пошти" ФОП ОСОБА_1 . Досить часто в касі виникали недостачі і ОСОБА_2 їх перекривала, однак він не хотів проблем і запропонував їй оформити розписку на 45000 грн. з метою перекриття недостачі. В позику він надав свої власні кошти, а відповідачка добровільно написала розписку про їх повернення. Загалом недостача виникла на суму 49300 грн., однак відповідачка протягом останніх місяців, коли ще була в нього працевлаштована перераховувала по 800 грн. із заробітної плати на його банківську картку, а він відповідно зменшував суму боргу. Невиплаченою залишила сума в 45000 грн., яка вказана в розписці, а тому просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що працюючи старшим касиром брала гроші з каси на власні потреби. Сума нестачі була обрахована і на той час вона з нею погодилася та написала розписку. Щомісяця із зарплати вона відраховувала по 800 грн. в рахунок погашення боргу і ще 800 грн. вона повернула позивачу вже після написання розписки, тому позов визнала на суму 44200 грн.

Представник позивачки, адвокат Іващенко І.І., в судовому засіданні підтримала пояснення відповідачки та визнала позов на суму 44200 грн., оскільки є підтверджуючі документи про перерахування 800 грн. після написання розписки. У зв`язку з визнанням позову відповідачкою, просить стягнути з неї на користь позивача 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору, а інші 50% повернути позивачу з Державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 08 вересня 2020 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений договір позики грошей в на суму 45000 грн., зі строком повернення до 08 вересня 2021 року. Факт отримання грошей підтверджується розпискою від 08 вересня 2020 року, завіреною власним підписом позичальника ОСОБА_2 , копія якої наявна в матеріалах справи. Однак, сума позики позивачу в установлений договором строк повернута не була.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку вона не погашає, доказів, які б це спростовували суду не надано, тому в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до часткового задоволення і підлягає стягненню борг в сумі 44200 грн., оскільки відповідачкою надано докази сплати 800 грн. після написання розписки. Цього факту не заперечив і сам позивач.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до часткового задоволення.

В зв`язку з визнанням позову відповідачкою, відповідно до ст.142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача належить стягнути 50% сплаченого ним при подачі позову до суду судового збору, а інші 50% йому слід повернути із Державного бюджету.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 137, 141, 142, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.207, 526, 530, 610, 612, 629, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 :

- заборгованість за договором позики в сумі 44200 (сорок чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок;

- 50% сплаченого ним судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_6 з державного бюджету 50% сплаченого ним відповідно до квитанції АТ "ОТП Банк" № 230Т0047UW від 23 грудня 2021 року судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на підставі ст.142 ЦПК України (загальна сума сплаченого судового збору за цією квитанцією становить 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок; оригінал квитанції знаходиться в матеріалах цивільної справи № 570/6082/21 і вилучений бути не може).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , паспорт серії № НОМЕР_1 , виданий 15 серпня 2019 року органом 5610, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 14 вересня 2021 року органом 5624, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2022 року.

Суддя Остапчук Л.В.