Справа №:753/256/22
Провадження №: 4-с/755/65/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить:

- визнати дії Головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, що полягають у винесенні Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання неправомірними;

- визнати неправомірним Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, винесене Головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольгою Борисівною;

- скасувати Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, винесене Головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольгою Борисівною.

На обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року у справі № 753/8463/15-ц, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 753/8463/15-ц, виданих Дарницьким районним судом міста Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Дану ухвалу ОСОБА_1 разом із заявою подав до Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), однак головним державним виконавцем Данилюк О.Б. складено та направлено Повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання.

Заявник вважає, що такі дії державного виконавця є неправомірними.

Крім того, у Повідомленні державного виконавця зазначено про те, що така позиція цілком узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові Касаційного господарського суду від 17 квітня 2019 року № 914/4192/15. Однак, даною постановою Касаційного господарського суду по справі № 914/4192/15 від 17 квітня 2019 року врегульовані інші за змістом правовідносини.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року справу

№ 753/256/22 (провадження 2/753/58/22) за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року визначено Дніпровський районний суд міста Києва для розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2022 року відкрито провадження за скаргою, призначено судове засідання з розгляду даної скарги. Крім того, даною ухвалою постановлено витребувати від Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 49685597.

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання свого представника не направив, ухвалу суду від 25 квітня 2022 року в частині витребування матеріалів виконавчого провадження не виконав.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , будучи повідомленими належним чином про дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явились.

06 липня 2022 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , в якому вона просила відкласти слухання справи до повернення ОСОБА_4 до міста Києва. Також зазначила, що заперечує проти задоволення скарги.

Відповідно до положень частини другої статті 450 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність учасників, які були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для подальшого слухання справи.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подана до суду з дотриманням встановлених статтею 449 ЦПК України строків.

Судом встановленні такі обставини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року по справі

№ 753/8463/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня

2021 року, ОСОБА_1 поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів до виконання виконавчих листів по справі № 753/8463/15, яку було пред`явлено до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

09 листопада 2021 року головним державним виконавцем Дарницького РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Данилюк О.Б. винесено Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, яким виконавчий лист № 753/8463/15, виданий 04 грудня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , передати ОСОБА_1 комплект ключів від кухні, сараю, вбиральні, споруджень під № 1-4, боржник ОСОБА_3 , на підставі пункту 9 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто без прийняття до виконання.

Повідомлення державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання обґрунтовано тим, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що дані виконавчі листи вже перебували на примусовому виконанні та були закінчені постановами від 28 лютого 2018 року № 49685597 та від 28 лютого 2018 року № 67391154 в порядку пункту 11 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

У цих повідомленнях державний виконавець посилається на постанову Верховного Суду у справі № 914/4192/15 від 17 квітня 2019 року, в якій зазначено, що відповідно до частини першої статті

40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що втратив чинність) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону «України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У частині третій статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець звертався до правоохоронних органів з повідомленням про невиконання рішення суду про що внесена відповідна інформація до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право державного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до частини першої статті 40Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У повідомленні державний виконавець послався на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові КГС ВП № 914/4192/15 від 17 квітня 2019 року.

Вказана постанова судом до уваги не приймається, оскільки вона регулює інші за змістом правовідносини - в зазначеній постанові закінчене виконавче провадження було за пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV). Крім того, як вбачається зі змісту даної постанови, рішення суду було виконано фактично, а в даних правовідносинах - рішення суду до даного часу не виконано.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею

6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін («Горнсбі проти Греції» (Hornsby V. Greece), від 19 березня 1997 року,

п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці («Чіжов проти України» п. 40).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що рішення суду не виконане, повернення виконавчого листа без виконання буде суперечити праву на справедливий суд та одній з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не мав передбаченого Законом права повертати виконавчі листи стягувачу без виконання, а тому суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись статтями 259-260, 353, 447-450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, що полягають у винесенні Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, неправомірними.

Визнати неправомірним Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, винесене Головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольгою Борисівною.

Скасувати Повідомлення від 09 листопада 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, винесене Головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольгою Борисівною.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 11 липня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова