Суддя Попова В. О.
Справа № 644/8939/19
Провадження № 2/644/1610/22
08.02.2022
РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дашкової К.С., Луценко К.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

про встановлення порядку та участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про встановлення порядку та участі у вихованні дитини її онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з вересня 2011р. до вересня 2013р. її син ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу проживав з ОСОБА_3 ; створити сім`ю їм не вдалося, але ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_6 . Таким чином вона є рідною бабою ОСОБА_5 . Вона є громадянкою Російської Федерації, однак регулярно відвідує Україну, так як має в Україні сина та онука, а також нерухоме майно на праві власності. Після народження її онук ОСОБА_7 з батьками проживав за її згодою в належному їй на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 .З вересня 2013 року її онук ОСОБА_7 мешкає з відповідачем ОСОБА_3 окремо від її сина ОСОБА_6 . З 2015 року відносини між її сином ОСОБА_6 і відповідачем ОСОБА_3 значно погіршилися і відповідач ОСОБА_3 стала заперечувати проти зустрічей її сина та її зустрічей з ОСОБА_8 у тій кількості, в якій вони відбувалися раніше, в тому числі, забороняла забирати онука до з ночовками.Враховуючи, що вона періодично відвідує Україну і перебуває в Україні протягом декількох днів, а літом - протягом одного місяця, вона дуже хотіла б мати можливість забирати онука ОСОБА_9 до себе додому протягом канікул на декілька днів. Однак домовитись з відповідачем ОСОБА_3 про зустрічі з онуком ОСОБА_9 під час приїздів до Харкова їй не вдалося, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом та просить : встановити їй графік спілкування з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у наступні дні і часи:-кожного року з 9.00 годин першого дня шкільних осінніх канікул і до 20-00 години третього дня шкільних осінніх канікул;-кожного року з 9.00 годин першого дня шкільних весінніх канікул і до 20-00 години третього дня шкільних весінніх канікул; -кожного року з 9.00 годин 15 липня і до 20-00 години 31 липня. Стягнути на її користь з відповідача судовий збір в сумі 768,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.12.2019 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позов.

03.01.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача - адвоката Полупанової О.О.

11.01.2020 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 26.02.2021 позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позовній заяві, просила позов задовольнити. Пояснила, що вона є бабою ОСОБА_5 , 2012 р.н., з боку батька ОСОБА_6 , 1977р.н. Вона є громадянкою Російської Федерації та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак регулярно приїжджає до рідних в Харків, де є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після погіршення відносин між батьками її онука, відповідачка обмежує, іноді перешкоджає в тому числі її зустрічам з онуком ОСОБА_8 у тій кількості, в якій вони відбувалися раніше, забороняє забирати онука з ночовками. Вважає, що це негативно впливає на її психоемоційний стан та стан дитини , оскільки вона дуже прив`язана до онука, має бажання приймати участь у його житті, бачити як він зростає.

Представник позивача адвокат Полупанова О.О. просила позов задовольнити в повному обсязі, мотивувала свої доводи аналогічно викладеному в позові та відповіді на відзив. Звернула увагу на те, що нормами законодавства України чітко визначене право діда та баби на спілкування з онуками та на участь у їх вихованні без будь-яких застережень. При цьому, єдиним способом захисту вказаного права, згідно зі ст.257 Сімейного кодексу України, є звернення саме з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог аналогічно викладеному у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив. Наполягала на тому, що звернення позивача з даним позовом направлено не на реалізацію права баби спілкуватися з онуком, а виключно на збільшення годин побачень дитини з батьком сином позивачки. Просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Представник відповідача адвокат Бондаренко О.В. не вбачала підстав для задоволення позову, мотивувала свої доводи аналогічно викладеному у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, надав висновок щодо розв`язання спору, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляну справи у його відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, дитини, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_10 та позивачка ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.10.2019 року, (т.1, а.с.10), та, відповідно, позивачка є бабою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 і відповідач ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.2015 (т.1 а.с. 11). Дитина проживає з матір`ю ОСОБА_3 та бабусею з боку матері - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 .

Син позивачки - ОСОБА_6 , зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , будинок належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Батьки дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство ОСОБА_6 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України.

Баба дитини, ОСОБА_1 , постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак відповідно до інформації з Державної прикордонної служби України, (т.1, а.с.150) приїжджає до рідних в Харків, де є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 122 від 11.02.2020,( т.1, а.с.163) на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради було розглянуто питання щодо визначення порядку участі бабусі, ОСОБА_1 , у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні Комісії особисто були присутні відповідач ОСОБА_3 і позивач ОСОБА_1 та надали пояснення. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: щороку перші три дні весняних та осінніх шкільних канікул з 10.00 до 17.00 за згодою дитини; щороку останній тиждень липня щодня у час за домовленістю з матір`ю, та за згодою дитини.

Суд погоджується з таким висновком.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою - позивачкою по справі, та онуком ОСОБА_8 , надаючи оцінку висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представнику органу опіки та піклування від 11.02.2020 року щодо визначення участі баби ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доводам позивачки в цій частині, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онука, стану його здоров`я та його інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно свого онука, бажання останньої бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, вважає, що вірним буде визначити позивачці порядок участі у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_8 , встановивши наступний графік їх побачень без присутності матері щороку перші три дні весняних та осінніх шкільних канікул з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин за згодою дитини; щороку останній тиждень липня щодня у час за домовленістю з матір`ю та за згодою дитини.

Визначаючи часи спілкування баби ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_8 без участі матері, суд враховує вік онука, відсутність доказів негативного впливу баби на онука та вважає, що присутність матері під час зустрічей позивачки з дитиною в подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі з огляду на конфліктні стосунки сторін у справі.

При цьому наявність недоброзичливих відносин між відповідачкою та позивачкою не є підставою для обмеження прав позивачки на спілкування з онуком.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині спілкування позивачки з онуком з 09:00 першого дня шкільних весняних та осінніх канікул до 20:00 години третього дня шкільних весняних та осінніх канікул без участі (присутності) відповідачки , з огляду на наступне.

З огляду на те, що між сторонами склались напружені, недоброзичливі стосунки, то зазначений в позові графік спілкування буде негативно впливати на дитину, що не відповідає її інтересам.

З огляду на те, що весняні та осінні канікули зазвичай тривають сім - десять днів, то перебування онука під час цих канікул протягом трьох днів підряд у бабусі без участі матері також на думку суду не відповідатиме інтересам дитини.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що такий спосіб участі баби у вихованні онука та спілкування з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як бабусі, так і онука, а також є достатнім для забезпечення участі баби у процесі виховання онука. Відповідач не довела, що спілкування баби з онуком перешкоджатиме його нормальному розвитку.

При встановленні часу зустрічей позивачки з онуком, з метою забезпечення належного виконання цього судового рішення, суд, ураховуючи позицію ЄСПЛ, висловлену у п.37 рішення у справі "Швець проти України" (заява № 22208/17) від 23 липня 2019 року, про те, що при встановленні графіка побачень для забезпечення його дотримання є необхідність у накладенні офіційного зобов`язання у цьому контексті, вважає за доцільне зобов`язати відповідачку передавати позивачці малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначені для зустрічей дні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки документально підтверджені судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також стягується сума судового збору, сплачена при подачі позову до суду, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Виходячи з викладеного та керуючись 4, 5, 10, 12, 13, 77, 81, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради встановлення порядку та участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Встановити порядок участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом визначення часу, за згодою малолітнього, зустрічей бабусі ОСОБА_1 з онуком без присутності матері: щороку перші три дні весняних та осінніх шкільних канікул з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин за згодою дитини; щороку останній тиждень липня щодня у час за домовленістю з матір`ю та за згодою дитини.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору від задоволеної частини у розмірі 294 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 08.02.2022. Повний текст рішення складено 09.02.2022.

Суддя В.О. Попова