Справа №2-291/11
У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

24 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л., за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» /далі - ТОВ «ФК «Арагон»/ (; адреса: 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 1, приміщення 1028/3) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-291/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» /далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»/ (; адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором; заінтересована особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /далі - Солом`янський РВ ДВС/ (адреса: 03036, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 76а),

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

15.08.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява ТОВ «ФК «Арагон», в якій заявник в порядку ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» просить суд винести ухвалу про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 59510973 з примусового виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.12.2013 у справі № 2-291/11, а саме: первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Арагон».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично матеріали заяви передано судді по реєстру 30.08.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.09.2022 вказану заву прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2022.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Інші учасники провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду на момент розгляду заяви не надійшло.

Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників учасників провадження.

Доводи заяви

В обґрунтування вимог заяви, зокрема, вказується, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04.07.2011 у справі № 2-291/11 позов ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 1 003 894,01 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13.12.2013 заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04.07.2011 змінено в частині визначення порядку стягнення заборгованості, вирішено стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 1 003 894, 01 грн. та таку ж суму з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 .

На виконання даного рішення суду від 13.12.2013 був виданий виконавчий лист № 2-291/11 від 19.03.2014.

На підставі вказаного виконавчого листа, 10.07.2019 року Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 59510973 про примусове стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № 03- 08-Ип/41 від 20.08.2008 в сумі 1 003 894,01 грн.

Також, в заяві звертається увага на те, що на сьогоднішній день виконавче провадження № 59510973 відкрито та триває, про що свідчить інформація з Автоматизованої системи виконавчих проваджень і вимога виконавця від 06.06.2022 № 42143.

Зауважується, що 03.04.2019 між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АРАГОН» укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги відповідно до якого ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступив право вимоги до ОСОБА_1 - за кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008, ОСОБА_2 - за договором поруки № 03-08-П1/41 від 20.08.2008 та ОСОБА_3 - за договором поруки № 03-08-П2/41 від 20.08.2008.

Таким чином, на думку заявника, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРАГОН» набуло прав кредитора за Кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008, який було укладено між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , договором поруки № 03- 08-П1/41 від 20.08.2008 укладеним між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 , договором поруки № 03-08-П2/41 від 20.08.2008 укладеним між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що право вимоги за кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008 та договорами поруки № 03-08-П1/41 від 20.08.2008 та № 03-08-П2/41 від 20.08.2008 відступлено новому кредитору - ТОВ «ФК «АРАГОН», заявник просить суд замінити сторону стягувана у виконавчому провадженні № 59510973 з примусового виконання виконавчого листа № 2-291/11 від 19.03.2014.

При цьому, зазначає, що передача прав новому кредитору - ТОВ «ФК «АРАГОН» підтверджується договором відступлення права вимоги № 14 від 03.04.2019, реєстром договорів, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додаток № 1), актом приймання та передачі, а також платіжним дорученням № 39 від 28.03.2019.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04.07.2011 позов Публічного акціонерного товариства "Банк " Фінанси та Кредит" задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та Кредит" заборгованість в сумі 1 003 894,01 грн; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та Кредит" судовий збір в розмірі 1 700, грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішенням від 19.12.2013 Апеляційного суду міста Києва заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04.07.2011 змінено в частині визначення порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, визначено: стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором № 03-08-Ип/414 від 20.08.2008 в сумі 1 003 894,01 грн; стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором № 03-08-Ип/414 від 20.08.2008 в сумі 1 003 894,01 грн; в решті рішення суду залишено без змін.

19.03.2014 на виконання вказаного рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.12.2013 видано виконавчий лист № 2-291/11 на підставі якого 10.07.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59510973 з примусового виконання такого виконавчого листа. Наразі відповідне виконавче провадження триває.

03.04.2019 між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АРАГОН» укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги відповідно до якого ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступило право вимоги до ОСОБА_1 - за кредитним договором № 03-08-Ип/41 від 20.08.2008, ОСОБА_2 - за договором поруки № 03-08-П1/41 від 20.08.2008 та ОСОБА_3 - за договором поруки № 03-08-П2/41 від 20.08.2008.

Згідно з п. 1 зазначеного договору № 14 про відступлення прав вимоги: за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальника та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та договорами поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором,

Відповідно до п. 2 вказаного договору № 14 про відступлення прав вимоги: за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основним договором переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основного договору.

До матеріалів справи долучено копію платіжного доручення від 28.03.2019 про сплату 8 501 267,00 грн на виконання п. 4 договору № 14 про відступлення прав вимоги.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частина 1 п. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 301/358/20 (провадження № 61-17825св20) викладено наступну правову позицію:

«Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до вимог частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

У постанові від 16 лютого 2021 року в справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновком, викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Задоволення заяви про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Оскільки суди попередніх інстанцій не встановили, що договори про відступлення прав вимоги від 27 червня 2019 року оспорюються або визнанні у встановленому порядку недійсними, Верховний Суд позбавлений можливості на стадії касаційного перегляду судових рішень, ухвалених за результатами розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, надавати оцінку таким договорам на предмет їхньої відповідності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суд бере до уваги, що у матеріалах цивільної справи, що є предметом розгляду, немає відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 03.04.2019 № 14.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні обґрунтована, ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно з п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 354, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-291/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; заінтересована особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 59510973 з примусового виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 19.12.2013 у справі № 2-291/11, а саме: первісного стягувача публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (; адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60) на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» (; адреса: 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 1, приміщення 1028/3).

Ухвалу надіслати (надати) учасникам справи, а також державному виконавцю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскільки інше не передбачено ЦПК України (ст. 261 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич