Єдиний унікальний номер 317/4189/21
Провадження № 2-о/317/14/2022

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про встановлення факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 у період з 2007 року по 28.10.2021.

Заяву мотивувала тим, що вона з 2007 року перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах зі ОСОБА_2 , незважаючи на різні адреси реєстрації, вони проживали разом як чоловік та дружина в одному будинку за адресою її реєстрації, вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет, піклувалися один про одного, спільно проводили сімейні свята, а також мали взаємні права та обов`язки. Під час цивільного шлюбу за спільні кошти ними придбано земельну ділянку, яка була оформлена на померлого чоловіка. У подальшому на цій земельній ділянці був побудований садовий будинок, в який згодом вони переїхали на постійне проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Всі клопоти та витрати, пов`язані з похованням чоловіка, здійснювалися нею. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,05 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, с. Бабурка, СТ «Молочник», на якій був побудований садовий будинок, в якому вони постійно проживали до часу смерті чоловіка. ОСОБА_2 за життя заповітів не складав. 15 грудня 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Корнієнко Я.С. із заявою про прийняття спадщини, проте у нотаріальній конторі їй повідомили про необхідність надання доказів про проживання однією сім`єю із померлим не менше п`яти років на час відкриття спадщини. Цей факт змушує її звернутися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 у судових засіданнях 03.05.2022, 30.05.2022 заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, які у ній зазначені. Також вона пояснила, що вони з ОСОБА_2 познайомились у 90-х роках, трохи позустрічались та розійшлись. Потім вони знову зустрілись приблизно через 4 роки та приблизно три роки проживали як подружжя. Потім вони знову розійшлись. Надалі, приблизно у 2007 році, вони знову зустрілись. У ОСОБА_2 була травма на підприємстві, він потребував допомоги. Вони почали проживати однією сім`єю. Коли ОСОБА_2 виписали з лікарні, то вони переїхали у АДРЕСА_1 . Прожили вони там трохи більше року. У цей період вони збудували будиночок та переїхали жити в садовий кооператив: АДРЕСА_2 . Вона у ньому штукатурила. Земельну ділянку вони купували разом, але договір був оформлений на ОСОБА_2 . Вона на той момент працювала, а він отримував пенсію та страхові виплати. Фактично земельна ділянка була придбана за кошти ОСОБА_2 . Оскільки у дачному кооперативі неможливо було зареєструвати місце проживання, то він залишився зареєстрованим у гуртожитку. У них був спільний бюджет, взаємні права та обов`язки як подружжя. У неї є син ОСОБА_3 , який з ними проживав. Потім син поїхав на заробітки.

У подальшому заявник ОСОБА_1 участі у розгляді справи не брала. У заяві від 30.05.2022 заявник просила розглянути справу за її відсутності.

Заінтересовані особи участі у розгляді справи не брали. У поданих заявах просили розглянути справу за їх відсутності, не висловивши заперечень по суті заяви.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за життя) це його сусіди по дачі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели господарство разом. Він бачив як вони будували разом, купили автомобіль. Десь з 2011 року вони стали його сусідами. Він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дачу він придбав 20 років тому. Вони там жили постійно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Номер їх дачного будинку не пам`ятає. ОСОБА_6 не працював, був інвалідом, пенсіонером.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за життя) це члени їх кооперативу, де вона працювала бухгалтером з 2017 року по квітень 2022 року. По роботі вона до них навідувалась два рази на місяць. Відносини у них були дружні, завжди був порядок. Платили внески та за енергоспоживання і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Враження було, що вони чоловік та дружина. У них було одне спільне ліжко, завжди була приготовлена їжа. Також у них там було будівництво.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за життя) це його сусіди по дачі. У нього дачна ділянка № НОМЕР_1 , а у них № 69. Він купив дачу у 2014 році, вони вже проживали там ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Відносини з ними були сусідські. Він заходив у двір до них, розмовляв з ОСОБА_6 . Вважав, що вони перебувають у шлюбі. Вони разом вели спільне господарство, разом скуплялись. Також вони будували разом, у городі працювали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_1 рідна сестра його дружини. Знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 років 18. Відносини у них були добрі. Вони придбали дачу. ОСОБА_5 працювала, ОСОБА_6 був інвалідом. Вони все купували разом, все було спільне. Вони спілкувались, коли всі приїжджали до матері на вихідні. ОСОБА_1 приїжджала зі ОСОБА_2 . Вони проживали разом. Також з ними проживав ОСОБА_7 син ОСОБА_5 . Коли його з ними знайомила дружина, то сказала, що ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_5 . Матір ОСОБА_1 вважала ОСОБА_2 зятем. У 2004 році вони вже жили разом. Вони проживали у с. Бабурка. При зустрічах вони обговорювали покупки. Вони купили дитині комп`ютер. Вони завжди проживали разом. Він їх бачив рідко, але кожного року. Тещу ОСОБА_2 називав мамою. ОСОБА_7 звав ОСОБА_2 по імені, але вважав батьком.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_1 це її рідна сестра. ОСОБА_2 знає як її співмешканця. Разом вони прожили близько 20 років. Вона приїжджала до них у гості з дітьми. Якийсь час вони жили у їх батьків у с. Мар`ївка. ОСОБА_5 купувала сама холодильник, а інше вони разом. Потім вони жили у с. Бабурка на дачі. Вони поставили вікно, ліжка, шафу, постелили паласи. Вони вважали себе чоловіком та дружиною. Зі ОСОБА_2 ОСОБА_5 її познайомила ще коли вона вчилась у школі. Вони тоді жили у гуртожитку. Потім вони розійшлись, а потім знову зійшлись. Далі вони жили разом. З ними жив ОСОБА_12 син ОСОБА_5 . У дитинстві ОСОБА_7 називав ОСОБА_2 батьком. Також вони приїжджали один до одного, святкували дні народження. Був період коли вона у них проживала два рази на тиждень. ОСОБА_5 готувала їжу на всю сім`ю.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 його сусіди. Вони живуть на одній вулиці. У 2009 році він придбав земельну ділянку АДРЕСА_3 . Постійно проживає там останні три роки, раніше там проживав у дачний сезон з травня по жовтень. Вони бачились на вулиці, спілкувався він з обома. Виглядали вони як дружня родина. З 2019 року він є головою правління кооперативу. Внески вони платили сумісно. У ОСОБА_6 була інвалідність. ОСОБА_6 підвозив ОСОБА_5 з роботи додому. Вони завжди проживали разом.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши у судовому засіданні доводи заявника ОСОБА_1 , допитавши свідків та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

За змістом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як видно з договору купівлі-продажу від 25.09.2007, за життя ОСОБА_2 придбав земельну ділянку № НОМЕР_3 в садівничому товаристві «Молочник» у с. Бабурка Запорізького району Запорізької області.

Згідно наданих копій відомостей оплачених внесків ОСК «Молочник», ОСОБА_2 значиться платником вказаних внесків (інших плат) з 2012 року. Як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1 , у деяких із цих відомостей стоять її підписи, оскільки саме вона здійснювала оплату.

Також заявником до матеріалів справи додано копії листів Любові Снєгірьової, яка, як вказала у судовому засіданні ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 . На конвертах міститься зазначення, що отримувачем листів є « ОСОБА_14 (для ОСОБА_6 )» (мов. ориг.). Зміст цих листі дійсно вказує на наявність подружніх відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Разом із тим суд зауважує, що на поштових штемпелях вказаний 2010 рік.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши заяву від 15.12.2021. Відомостей про наявність заповіту чи інших спадкоємців за законом матеріали справи не містять.

За відомостями, які містяться у листі Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/27556 від 17.01.2022, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 у період з 16.09.1988 по 29.12.2021 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Надати інформацію щодо зареєстрованих разом з ним на день смерті осіб неможливо у зв`язку з тим, що зазначена адреса має статус гуртожитку.

Згідно листа Управління державної реєстрації відділу держаної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1693/05.2-36 від 14.06.2022, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_2 не виявлено. Перевірка актових записів про шлюб та розірвання шлюбу проведена за період з 01.01.2007 по 28.10.2021 по первинним та поновленим актовим записам.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Дослідженими матеріалами справи та показаннями свідків у судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно по день смерті ОСОБА_2 постійно проживала з ним, вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 , що дає їй право на спадкування за законом відповідно до положень ст. 1264 ЦК України.

Разом із тим, вимоги заявника про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю з 2007 року по 2009 рік включно не можуть бути задоволені, оскільки належних допустимих та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вказаний період проживали однієї сім`єю матеріали справи не містять. Ні заявник ні свідки не надали конкретних відомостей про період проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 . Відсутні конкретні відомості й щодо часу, з якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно почали проживати однією сім`єю до 2010 року, проте об`єктивно встановити з якого часу не представилось можливим. За таких обставин суд вважає об`єктивно доведеним факт їх спільного проживання з 01.01.2010 по день його смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин наявні підстави для часткового задоволення вимог заяви про встановлення факту.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), заінтересовані особи Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області (код у , 70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Шкільна, буд. 5-а), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 15, оф. 69) про встановлення факту задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) постійно проживала однією сім`ю із спадкодавцем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з 01.01.2010 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян