№ 208/3582/19
№ 2/207/17/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав клопотання, в якому просив закрити провадження у справі № 208/3582/19 за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю предмету спору. В клопотанні зазначив, що у серпні 2019 року Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Передумовою для звернення до суду є недосягнення згоди щодо зміни умов договору, тобто, укладення додаткової угоди до договору. Позивачем заходи досудового врегулювання спору не застосовувались. Тобто, позивач погоджується, що на момент подачі позовної заяви він не звертався до відповідачів з метою укладення додаткової угоди до спірного Договору. Фактично позивач звернувся до суду із позовною заявою при відсутності спору. Таким чином, на даний час між сторонами відсутній предмет спору.

Представник позивача Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Тарасюк О.Л. у судовому засіданні заперечував проти відповідного клопотання, вважає його безпідставним, необґрунтованим, надуманим та таким, яке не може бути задоволено судом з наступних підстав.

Предметом спору у справі №208/3582/19 є вимоги про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Правовими підставами позову зазначено статтю 30 Закону України "Про оренду землі", статті 632, 651, 652 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, зміна умов договору, в тому числі в частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін. За відсутності такої згоди, договір може бути змінений за рішенням суду лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Тому те, що позивач не скористався відповідною процедурою позасудового врегулювання, не позбавляє його права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну умов договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 (провадження № 12-216гс18).

Твердження відповідачів про не зазначення конкретної правової норми, яка би дозволяла внести зміни до договору оренди, є безпідставними, оскільки, як вказано у статті 651 Цивільного кодексу України, передбачена можливість зміни умов договору у випадках, встановлених договором або законом. У даному випадку, враховуючи умови договору, передбачені підпунктами 4.4.5 пункту 4.4, чинні рішення міської ради від 29.09.2017 № 816-19/VII, від 22.06.2018р. № 1105-25/VII є правомірними вимоги позивача про внесення відповідних змін до договору.

Таким чином, з урахуванням судової практики надсилання позивачем відповідачу пропозиції стосовно внесення змін до договору є його правом, а не обов`язком позивача та останній не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, виходячи з вищеприведеного клопотання Відповідача є безпідставним.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі просять відмовити в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

В своєму клопотанні представник відповідачів адвокат Воловик М.О. зазначив, що позивачем заходи досудового врегулювання спору не застосовувались. На момент подачі позовної заяви він не звертався до відповідачів з метою укладення додаткової угоди до спірного Договору. Фактично позивач звернувся до суду із позовною заявою при відсутності спору. Таким чином, на даний час між сторонами відсутній предмет спору. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Приписами п.2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов`язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

Водночас, за висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові від 20.11.2012р. у справі № 28/5005/640/2012 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р., надсилання пропозиції відповідачу про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом , а не обов`язком позивача, тому недотримання вимог ст.188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну с умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 07.02.2017року по справі № 910/5373/16, зокрема, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно виходячи з власних інтересів, його використовує. Отже, надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов`язком позивача, тому недотримання позивачем вимог ч.2 ст. 188 ГК України, щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р.№ 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 за конституційним зверненням ТОВ «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) кожна особа має право вільно обирати не заборонені законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Воловика М.О. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 01 грудня 2022 року.

Суддя І.М. Юрченко