14.07.2022 Справа №469/259/21
2/469/189/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.
за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.
учасники справи:
прокурор - Бережна-Семененко С.В.,
представник Відділу освіти, молоді та спорту
Коблівської сільської ради - не з`явився,
представник третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача: Коблівський заклад загальної
середньої освіти 1-ІІІ ступенів - не з`явився,
відповідачка ОСОБА_1 - не з`явилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка цивільну справу за позовом Керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Коблівський заклад загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника,-
Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради, 31 березня 2021 року звернувся до Березанського районного суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради завдану внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_2 шкоду в сумі 107635,40 грн.
Заявлені вимоги обґрунтував тим, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 30.06.2020 року у справі №469/476/19 залишено в силі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 27.03.2020 року про задоволення позову ОСОБА_2 , яким останню поновлено на посаді учителя фізичної культури Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів, визнано незаконним та скасовано наказ директора вказаного навчального закладу №89-к від 24.04.2019 року про її звільнення із вказаної посади, стягнуто на користь позивача 107635,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, за змістом якої обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, є доведеним встановлений судом факт звільнення ОСОБА_2 з посади учителя фізичної культури Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів з порушенням вимог трудового законодавства.
Прокурор зазначає, що порушення, яке зумовило поновлення працівника на роботі та виплату йому коштів допущено з вини директора Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів Кравцовою Л. І., якою 24.04.2019 року видано незаконний наказ №89-к про звільнення ОСОБА_2 з роботи.
Посилаючись на положення п.8 ст.134 КЗпП України, якою передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, ст.237 КЗпП України за змістом якої суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, П.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», щодо покладення обов`язку із відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону, П.20 постанови щодо виникнення права регресної вимоги до працівника з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі, прокурор зазначає, що оскільки звільнення ОСОБА_2 відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, то у винної в цьому особи директора Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів ОСОБА_1 виник обов`язок відшкодувати завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 107635,40 грн.
Також прокурор зазначив, що відповідно до ч.4 ст.136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.
Відповідно до Статуту Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів зазначений освітній заклад є юридичною особою.
Згідно з Положенням про відділ освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради, затвердженого рішенням ради від 22.12.2018 №9 вищестоящим в порядку підлеглості органом щодо Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів є Відділ освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради.
Відповідно до інформації відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради та доданих до неї повідомлень УДКСУ у Березанському районі Миколаївської області про списання коштів на виконання виконавчого листа у справі №469/476/19 про поновлення на посаді ОСОБА_2 та стягнення на її користь 107635,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано.
Оскільки Відділом освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради впродовж шести місяців з дня перерахування коштів не вжито заходів до стягнення з відповідача суми сплаченого відшкодування (бюджетних коштів) та не подано відповідної позовної заяви до суду (з урахуванням однорічного строку позовної давності у справах зазначеної категорії), прокурор посилаючись на наведені обставинами та положеннями закону, положення ст.56 ЦПК України, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» щодо здійснення прокурором представництва у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, просить задовольнити позов.
05 квітня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.70).
26 жовтня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.122).
У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, місце і час судового засідання судом повідомлялася неодноразово.
У наданій до суду заяві від 14.01.2022 року відповідачка просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги не визнає (а.с.134).
У судове засідання представник Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради, повідомленої належним чином про дату, місце, і час судового засідання, не з`явився, і про причини неявки не повідомив (а.п.138).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів, повідомленої належним чином про дату, місце, і час судового засідання, не з`явився, і про причини неявки не повідомив (а.п.139).
За таких обставин суд розглянув справу за відсутності відповідачки, представника заінтересованої особи та представника третьої особи.
Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
За змістом п.8 ч.1 ст.134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди.
Згідно зі ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.13 Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», обов`язок із відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.
За змістом п.20 Постанови право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.
Відповідно до ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що згідно Контракту №4 від 16.08.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області ОСОБА_1 призначено на посаду директора Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів терміном на два роки (а.с.33-34).
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської областівід 27.03.2020 року у справі №469/476/19, яке набрало законної сили, 30.06.2020 року, визнано незаконним та скасовано наказ директора Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів №89-к від 24.04.2019 року, поновлено ОСОБА_2 на посаді вчителя фізичної культури Коблівського закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області з 24 квітня 2019 року та стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області на користь ОСОБА_2 107635,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.13-19, 20-30).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дослідженими судом копіями повідомлення Управління Державної казначейської служби України у Березанському районі Миколаївської області від 15.04.2020 року (а.с.68), Виписки по рахунку № НОМЕР_1 від 14.04.2020 року (а.п.69), Виписки по рахунку від 01.09.2020 року (а.п.70), платіжних доручень №360 від 27.08.2020 року (а.с.71), №362 від 27.08.2020 року (а.с.73), №363 від 27.08.2020 року (а.с.74), підтверджується списання коштів на виконання виконавчого листа у справі №469/476/19 про поновлення на посаді ОСОБА_2 та стягнення на її користь 107635,40грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що з вини відповідачки, яка видала незаконний наказ, було незаконно звільнено з займаної посади ОСОБА_2 , внаслідок чого було завдано шкоди інтересам держави у вигляді подальшої компенсації ОСОБА_2 107635,40грн. її середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку, що для задоволення позовних вимог прокурора на явні підстави, передбачені законом.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Миколаївською місцевою прокуратурою №1 направлявся до Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області лист від 16.02.2021 року з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, та зверталась увага керівництва органу місцевого самоврядування щодо вирішення питання про матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні працівника (а.п.64-66), однак вказане звернення Відділом освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області залишено без задоволення (а.п.67).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що у прокурора наявні підстави, передбачені законом, для звернення до суду з даним позовом.

На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2270,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Відділу освіти, молоді та спорту Коблівської сільської ради (, місцезнаходження: 57453, Миколаївська область, Миколаївський (Березанський) район, с.Коблеве, вул.Одеська, 4) завдану внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_2 шкоду в сумі 107635 (сто сім тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Миколаївської обласної прокуратури, р/р UA0000340, , Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 липня 2022 року.

Суддя: