Справа № 496/1187/21
Провадження № 2/496/793/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі секретаря Стрілець Ж. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу 4 000 доларів США, що еквівалентно 111 732,00 грн. згідно офіційного курсу НБУ на день подання позовної заяви та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом який згодом уточнив та просить стягнути з відповідача суму боргу 4 000 доларів США, що еквівалентно 111 732,00 грн. згідно офіційного курсу НБУ на день подання позовної заяви та суму сплаченого судового збору 1 117,32 грн. та судові витрати пов`язанні з наданням послуг адвоката 10 000 грн., всього 11 117, 32 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на початку грудня 2019 р. до нього звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 4000,00 доларів США. Враховуючи, що ОСОБА_1 добре знав ОСОБА_2 і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити їх ОСОБА_2 , за умови повернення йому зазначеної суми через шість місяців. На підтвердження передачі грошей відповідач 19.12.2018 р. власноруч підписав розписку і отримав гроші. Однак Відповідач свої зобов`язання, вказані в борговій розписці не виконав. ОСОБА_1 неодноразово звертався до нього з вимогою повернути йому кошти, однак ОСОБА_2 гроші йому не повернув, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.103).

Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, але до суду подав пояснення на позовну заяву, в яких пояснив, що він не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та вважає, що обставини зазначені у позові не відповідають дійсності, виходячи з наступного. 19.12.2018 року ним було позичено грошові кошти у позивача у розмірі 4 000 США, на підтвердження чого він надав ОСОБА_1 розписку.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_2 погасив заборгованість у повному обсязі, а саме у розмірі 4 000 доларів США з відсотками у розмірі 550 доларів США, що підтверджується квитанцією про сплату та роздруківка скріншотів листування із позивачем. Частину грошових коштів ОСОБА_2 повернув шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позивача № НОМЕР_1 , якій відкрито у monobank, частину боргу повернуто нарочно позивачеві. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Ознайомившись із матеріалами справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони випливають з договірних відносин і регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року відповідачем була власноручно написана розписка, згідно якої він отримав від ОСОБА_1 4000 доларів США, та зобов`язався повернути борг через шість місяців. Розписка підписана особисто відповідачем. Факт складання розписки відповідач не заперечує (а.с.3).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно положень ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 р. по справі № 6-50цс16.

Згідно до вищевказаної розписки встановлено, що позивач передав відповідачу 4000 доларів США.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі № 6-2789цс16 .

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій (постанова ВСУ від 09.11.2016 р. у справі за № 6-1457цс16).

Так, до суду відповідач надав пояснення, в яких пояснив, що погасив заборгованість у повному обсязі, а саме у розмірі 4 000 доларів США з відсотками у розмірі 550 доларів США, але не яких доказів на підтвердження того, що він погасив суму боргу не має.

Представник позивача надав заперечення на пояснення відповідача, в яких пояснив, що дійсно в період наявності боргу відповідач надсилав на картку грошові кошти в сумі 37750грн., але вказані платежі стосувались інших грошових зобов`язань, які виникли між сторонами до того, як ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 4000 доларів США.

З оглянутих судом копій платіжних доручень на переказ коштів (а.с.84-100) та роздруківки спілкування в месенджері не можливо встановити, що річь йде саме про кошті отримані по спірній розписці по цієї справію

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Головні умови притаманні договору займу в розписці присутні.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є односторонньою угодою, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

З огляду на викладене порушено право та законний інтерес позивача на повернення йому грошових коштів в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 627 ЦК України, з урахуванням положень ст. 6 ЦК України передбачає свободу договору, отже включаючи зазначені вище умови, сторони діяли у відповідності з законом.

Таким чином, судом було встановлено факт складання відповідачем розписки написану ним власноручно 19 грудня 2018 року, згідно якої він отримав від позивача 4 000 доларів США у борг із зазначенням терміну повернення коштів через шість місяців, однак дані кошти у строк встановлений розпискою не повернув, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення їх у судовому порядку рішенням суду.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1117,32 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Також, представник позивача просив стягнути на користь позивача судові витрати пов`язанні з наданням послуг адвоката 10 000 грн..

Судом встановлено, що для подання до суду позовної заяви та участі в судових засіданнях з розгляду зазначеної справи, ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги № 07/21, та на підставі ордеру № 1007907 адвокатом Дворніченко О.О. здійснювалось представництво позивача у суді.

Так, з урахуванням того, що в судові засіданні з`являвся адвокат Дворніченко О.О., також адвокатом подавались процесуальні документи у справі, у суді є підстави для стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи на користь його клієнта.

Керуючись ст.ст. 141, 202, 207, 525, 526, 627, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суму боргу 4 000 доларів США, що еквівалентно 111 732,00 грн. згідно офіційного курсу НБУ на день подання позовної заяви та судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 24.03.1997 р., РНОКПП НОМЕР_4 ) суму боргу 4 000 доларів США, що еквівалентно 111 732,00 грн. згідно офіційного курсу НБУ на день подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 24.03.1997 р., РНОКПП НОМЕР_4 ) суму сплаченого судового збору 1 117,32 грн. та судові витрати пов`язанні з наданням послуг адвоката 10 000 грн., всього 11 117, 32 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2022 року.

Суддя В.М. Буран