Справа № 131/213/22
Провадження № 2-др/131/4/22
15.07.2022 м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Балтака Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці заяву про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, -
встановив:
19 травня 2022 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат в цивільній справі № 131/213/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню. Заяву мотивовано тим, що Іллінецьким районним судом Вінницької області 08 квітня 2022 р. у вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено, при цьому питання щодо розподілу судових витрат, суд у зазначеному рішенні не вирішував. У зв`язку із зазначеним, представник позивача адвокат Яресько Т.В., із посиланням на зміст частини 8 статті 141 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь її довірительки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 травня 2022 р. зазначена заява про винесення додатково рішення прийнята до розгляду та постановлено проводити її розгляд у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.
Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями статті 279 ЦПК України, суд розглядає заяву про винесення додаткового рішення за наявними у справі матеріалами.
При розгляді зазначеної заяви про винесення додаткового рішення у дані цивільній справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню.
Представником позивача адвокатом Яресько Т.В. до суду разом із позовною заявою надані відповідні докази витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.
08 квітня 2022 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким позов задоволений, виконавчий напис вчинений 04 червня 2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований у реєстрі за № 6042 визнаний таким, що не підлягає виконанню (а.с. 34-41).
Посилаючись на зазначене, представник позивача вважає, що є підстави для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтами розмірі, а також здійснення позивачем оплати вказаних послуг.
07 червня 2022 р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Відповідач просить суд у задоволенні зазначеної заяви відмовити повністю, вказуючи на необхідність врахування при вирішенні зазначеного питання принципу розумності зазначених судових витрат та їх належного документального підтвердження.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що вищенаведена заява представника позивача про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини 1, частин 2, 3, 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Зміст постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат враховується:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до частини 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд приймає до уваги положення частини 3 статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, вивчення документів (свідоцтво про шлюб, про народження дитини, довідки про склад сім`ї тощо), підготовка, надання консультацій, підготовка та подання позовної заяви та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, а саме проведення судового розгляду цивільної справи № 131/213/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень є завищеними, належним чином перед судом не обґрунтованим та не доведеним, що суперечить принципу розумності розподілу судових витрат.
Враховуючи вищенаведене, а також з урахуванням задоволення позовних вимог у заявленому розмірі, складності справи та об`єму виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерія реальності адвокатських витрат, а також критерія розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про винесення додатково рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 (чотирьох тисяч гривень 00 коп.) грн., оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг поза межами судового засідання, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 15, 137, 141, 209, 259, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Яресько Т.В. про розподіл судових витрат у цивільній справі № 131/213/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА » на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 (чотири тисячі гривень 00 коп.) грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: