Справа № 405/720/22
Провадження №2/405/124/22
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А. в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач Кропивницька міська рада звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Кропивницької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею загальною площею 6032 кв.м з кадастровим номером: :33:249:0018 по АДРЕСА_1 у розмірі 389 734,72 грн.

Дослідивши дану позовну заяву та додані до неї документи в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі вважаю, що позивачем позов подано до Ленінського районного суду м. Кіровограда з порушенням правил виключної підсудності, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Тобто, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та/або альтернативної підсудності, визначені відповідно ст. ст. 27, 28 ЦПК України, і, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, виключна підсудність є пріоритетною над загальною.

Крім того, відповідно до роз`яснень, наданих у п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, із доданих до позову матеріалів, зокрема, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.08.2021 року Міська рада міста Кропивницького (нині Кропивницька міська рада) являється власником земельної ділянки з кадастровим номером: :33:249:0018, загальною площею 0,22 га.

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 став власником адміністративно-комерційного комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 64,71 кв.м. Зазначений адміністративно-комерційний комплекс розміщений на земельній ділянці площею 0,2200 гектарів, якій присвоєно кадастровий номер: :33:249:0018, землі комунальної власності.

Тим самим, набутий відповідачем адміністративно-комерційний комплекс за нормами ст. 181 Цивільного кодексу України є нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) та органічно і нерозривно пов`язаним з земельною ділянкою з кадастровим номером :33:249:0018, на підставі чого володіння нерухомим майном, яке належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.

При цьому, підставами заявленого позивачем позову зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в період з 28.02.2019 року по 24.06.2021 року не сплачував за користування спірною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Кропивницької міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно-грошові кошти у розмірі орендної плати.

Враховуючи викладене вище, а також характер виниклих між сторонами спірних правовідносин, приймаючи до уваги, що позивачем Кропивницькою міською радою пред`явлено позов з заявленим предметом позову стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 6032 кв.м., з кадастровим номером: :33:249:0018, розташованої у АДРЕСА_1 , яке (нерухоме майно) за територіальним розподілом м. Кропивницький на райони (Подільський та Фортечний), знаходиться на території Фортечного району м. Кропивницький, при цьому, на вказану територію, на якій знаходиться нерухоме майно, поширюється юрисдикція Кіровського районного суду м. Кіровограда, на підставі чого до даного позову застосовуються положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України щодо виключної підсудності, а відтак даний спір не підсудний Ленінському районному суду м. Кіровограда.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За наведених обставин, враховуючи, що зазначена цивільна справа за правилами виключної підсудності не належить до юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Кіровограда, враховуючи також, що місцезнаходженням земельної ділянки є територія Фортечного району міста Кропивницького, в зв`язку з чим цивільна справа за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, на розгляд якого вона надійшла, та на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України підлягає передачі на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда, якому вона підсудна відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

При цьому, Ленінським районним судом м. Кіровограда не вирішується питання щодо відповідності даної позовної заяви вимогам щодо змісту і форми, встановленим ст. 175 ЦПК України, а так само ст. 177 ЦПК України, з підстав не підсудності зазначеної справи Ленінському районному суду м. Кіровограда.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 31, ст. 258, ст. 260, ст. 261, ст. 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Матеріали цивільної справи № 405/720/22 за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, - передати на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Матеріали цивільної справи за позовом Кропивницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, направити до Кіровського районного суду м. Кіровограда не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова