Справа № 132/220/21
Провадження № 2/132/51/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" грудня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої Ставнійчук С.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),

ВСТАНОВИВ:

26.01.2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку суброгації).

В позові зазначає, що 15.04.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ "Перша лізингова компанія" (Страхувальник) було укладено Бардеро №66-2019 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-18-00260, предметом якого є страхування транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 .

13.10.2019 року близько 22 години 00 хв ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Chery Amulet» н.з. НОМЕР_2 на перехресті доріг с.Грушківці-с.Половецьке на автодорозі Виступовичі-Могилів-Подільський, перед виїздом з другорядної дороги не переконався у безпечності виконання свого маневру, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Peugeot 301» отримала тілесні ушкодження, а транспортні засоби механічні пошкодження.

Відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2020 року ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України.

16.10.2019 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

18.02.2020 року позивачем на підставі звіту№0010 від 27 січня 2020 року, Заяви про придбання автомобіля від 06.02.2020 року, АВР №245 від 28 січня 2020 року, платіжного доручення № 1724 від 31 січня 2020 року було складено страховий акт № ALD-795 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 201204 грн 61 коп, що підтверджується платіжним дорученням №5008 від 19.02.2020 року.

13.04.2020 року позивачем на підставі Звіту №0010 від 27 січня 2020 року, Заяви про придбання автомобіля від 06.02.2020 року, Заяви від 09.04.2020 року, АВР № 245 від 28 січня 2020 року, платіжного доручення №1724 від 31 січня 2020 року було складено страховий акт № ALD-795/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого, позивач здійснив доплату страхового відшкодування в сумі 21600 грн, що підтверджується платіжним дорученням №10377 від 13 квітня 2020 року.

А всього позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 222804 грн (двісті двадцять дві тисячі вісімсот чотири грн. 61 коп).

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.

22.06.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено пренензію №42823 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення.

Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішити питання щодо повернення зазначеної суми, позивач звернувся до суду та просив стягнути із відповідача на свою користь 222 807 грн, 61 грн суму виплаченого страхового відшкодування та понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана цивільна справа була розподілена на суддю Ставнійчук С.В.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року було відкрито провадження по справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Калинівського районного суду від 27.04.2021 року було продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою від 01.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Верещака В.М. про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 12.04.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Верещака В.М. про залишення без руху позовної заяви та про призначення судової авто товарознавчої експертизи.

12.12.2022 року за Вх.№2974 представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Верещак В.М. звернувся з клопотанням про залучення ОСОБА_2 до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , його представник адвокат Верещак В.М. в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав.

12.12.2022 від представника відповідача ОСОБА_4 засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення сулового засідання у зв`язку з участю представника відповідача в режимі відеоконференцзв`язку у іншому судовому засіданні.

З урахуванням того, що відповідач та його представник належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, час протягом якого справа перебуває на розгляді суду, відсутність об`єктивних причин , які перешкоджають судовому розгляду та з`ясуванню обставин справи дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, 30.05.2018 між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ "Перша лізингова компанія" було укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-18-00260, згідно з яким страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити на умовах цього договору страхову виплату страхувальнику або вигодонабувачу, визначеному в договорі страхувальником, а страхувальних зобов`язується сплатити страхову премію у визначені терміни та виконувати інші умови договору.

За визначенням Генерального договру Бордеро застрахованих ТЗ за відповідний період - документ, який підтверджує прийняття кожного окремого транспортного засобу на страхування та в якому зазначаються всі необхідні дані, що ідентифікують предмет цього договору по окремому транспортному засобу, зокрема: марка, модель ТЗ, номер кузова, рік випуску, страхова сума по страхуванню КАСКО, страхова сума (ліміт відповідальності) по страхуванню ДЦВ, страхова сума та система по Страхуванню НВ та строк дії договору відносно застрахованого ТЗ тощо (т.1 а.с.10).

Згідно з Бордеро №66-2019 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-18-00260 від 15.04.2019 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія (Страхувальник) та страховим сертифікатом до нього, його предметом є страхування транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 за договором № ALD -2019-2 строком з 11.05.2019 по 10.05.2020 (а.с.132 - 133 т.1).

13.10.2019 року близько 22 години 00 хв ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Chery Amulet» н.з. НОМЕР_2 на перехресті доріг с.Грушківці-с.Половецьке на автодорозі Виступовичі-Могилів-Подільський, перед виїздом з другорядної дороги не переконався у безпечності виконання свого маневру, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Peugeot 301» отримала тілесні ушкодження, а транспортні засоби механічні пошкодження.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2020 року, ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілою. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 було закрито (а.с.60-62 т.1).

16.10.2019 року Страхувальник - ТОВ "Перша лізингова компанія" звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи (а.с.112-113 т.1).

27.01.2020 року було складено звіт №0019 про оцінку автомобіля «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого матеріальний збиток завданий власникові «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 складає:267880 грн (двісті шістдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 коп.). Згідно з даним звітом визначено ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження 267880,00 грн та вартість відновлювального ремонту - 420730,09 грн (а.с. 63-82).

12.02.2020 року начальник відділу страхування ОСОБА_5 звернувся до СК «Українська страхова група» з заявою на виплату страхового відшкодування в сумі 201204,61 грн. по полісу № ALD-2019-2 по страховому випадку, який стався 13.10.2019 року з автомобілем «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Перша Лізингова Компанія» (а.с.110 т.1).

10.04.2020 року начальник відділу страхування ОСОБА_5 звернувся до СК «Українська страхова група» з заявою на виплату страхового відшкодування в сумі 20600 грн. по полісу № ALD-2019-2 по страховому випадку, який стався 13.10.2019 року з автомобілем «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Перша Лізингова Компанія» (а.с.111 т.2).

Згідно з п. 13.4 розділу 13 Генерального договору від 30.05.2018 у випадку контруктивної загибелі застрахованого транпсортного засобу, під якою розуміється випадки, якщо вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (згідно з Актом автотоварознавчої експертизи), включаючи вартість транспортування (евакуації) транспортного засобу складає більше ніж 60% страхової суми для транспортних засобів строком експлуатації до 3-х років розмір страхового відшкодування розраховується за формулою: СВ = (ЛВ - СЗ) - ВЗ - ДДВ - Фрп - ВПЗО, де СВ- сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, всі розрахунки визначаються без урахування ПДВ; ЛВ - ліміт відповідальності страховика для відповідного періоду експлуатації тз; ЛВ= СС * Коефіціент знецінення тз на день настання страхового випадку, де СС - страхова сума по КАСКО щодо кожного окремого тз; СЗ - часткова втрата вартості застрахованого тз та ДО, яка відбувається протягом строку дії договору щодо окремого тз; ДДВ - додаткові витрати страхувальника по КАСКО, спричинені страховим випадком по КАСКО; Фрп - франшиза; ВЗПО- відшкодування збитків винною особою, а саме розмір збитків відшкодованих страхувальнику експлуатанту в будь-якій формі особою, винною в настанні страхового випадку.

18.02.2020 року позивачем на підставі звіту №0010 від 27 січня 2020 року, Заяви про придбання автомобіля від 06.02.2020 року, Рахунку - Акту виконаних робіт №245 від 28.01.2020 організації послуг евакуатора (далі -АВР) №245 від 28 січня 2020 року, платіжного доручення № 1724 від 31 січня 2020 року було складено страховий акт № ALD-795 та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с. 114 т.1).

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 201204, 61 грн, що підтверджується платіжним дорученням №5008 від 19.02.2020 року. (а.с.119 т.1).

13.04.2020 року позивачем на підставі Звіту №0010 від 27 січня 2020 року, Заяви про придбання автомобіля від 06.02.2020 року, Заяви від 09.04.2020 року, зобов`язуючої пропозиції, АВР № 245 від 28 січня 2020 року, платіжного доручення №1724 від 31 січня 2020 року було складено страховий акт № ALD-795/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого, позивач здійснив доплату страхового відшкодування в сумі 21600 грн (двадцять одна тисяча шістсот), що підтверджується платіжним дорученням №10377 від 13 квітня 2020 року (а.с.120 т.1).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, то позивачем на ім`я відповідача ОСОБА_1 була направлена претензія від 22.07.2020 року про сплату відшкодування згідно страхового акту ALD-795 в сумі 222 804,61 грн, яку він отримав 02.07.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.121-123 т.1). Однак, останній залишив її без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з вимогами частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13.

З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого ТОВ "Перша лізингова компанія" страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Водночас, відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його транспортному засобу у ДТП, і здійсненою йому страховиком страховою виплатою, Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц(провадження № 61-501св18) зробив такий правовий висновок.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв`язку з пошкодженням автомобіля, з`ясуванню підлягають вартість транспортного засобу та вартість його ремонту, і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту.

На підставі звіту №0010 від 27 січня 2020 року про оцінку автомобіля «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 ПАТ «СК «Українська страхова група» розрахувало вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування у розмірі 201 204,61 грн та 21 600 грн, а всього 222 804, 61 грн.

Із наданого позивачем розрахунку суми страхового відшкодування від 18.02.2020 та 13.04.2020, на підставі яких були затверджені страхові акти від 18.02.2020 та від 13.04.2020 № ALD-795, № ALD-795,/1 про здійснення ТОВ «Перша лізингова компанія» страхових виплат , відомо, що транспортний засіб «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , є контруктивно знищеним (пункт 26 розрахунку).

Пунктом 17 розрахунку визначено, що дійсна вартість застрахованого транспортного засобу на момент настання страхового випадку становила 267880,00 грн, а відповідно до пункту 27 розрахунку вартість залишків транспортного засобу після страхового випадку становила 60000 грн та 38 400 грн відповідно.

Враховуючи наявність у справі відомостей про конструктивне знищення застрахованого транспортного засобу, позивач з урахуванням положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 13.4 генерального договору здійснив визначення розміру відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача у цій справі.

Наведений розрахунок є обгрунтованим, доведений належними доказами.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у добровільному порядку претензію позивача про поверненя суми страхового відшкодування не виконав, наданий позивачем розрахунок не спростував.

Надані представником відповідача 12.09.2022 докази: копія розписки ОСОБА_2 про відшкодування ОСОБА_1 шкоди завданої ДТП, копії розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 за 2021/2021 роки, копії документів щодо лізингу автомобіля, квитанцій про сплату комунальних платежів, надані в електронній формі, більша частина яких неякісні, з яких неможливо встановити їх зміст, розрахунку позивача не спротовують і не містять інформації, що входить до предмета доказування у цій справі, а тому суд до уваги такі докази не бере.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «СК «Українська страхова група» підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" слід стягнути 3342,07 гривні (три тисячі триста сорок дві гривні 07 копійок) судових витрат.

На підставі ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1192, ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування",ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 133, 134, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 352, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 222804,61 гривні (двісті двадцять дві тисячі вісімсот чотири гривні 61 копійка) суму страхового відшкодування у порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 3342,07 гривні (три тисячі триста сорок дві гривні 07 копійок) судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. І. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя С.В. Ставнійчук