Справа № 188/1112/21
Провадження № 2/188/98/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про зменшення розміру аліментів.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. по справі №186/238/18 з нього стягнуто аліменти на утримання спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2018р., до досягнення дітьми повноліття. Вказане судове рішення набрало законної сили 28.04.2018р.

Починаючи з 2021 року, сімейний стан позивача, його стан здоров`я та матеріальний стан змінилися. 30.03.2021 ОСОБА_4 укладено шлюб з ОСОБА_7 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8 .

Вказані у позові обставини хвороби та лікування сина ОСОБА_9 , батьків, сина дружини ОСОБА_10 призводять до чималих грошових витрат, у зв`язку з чим позивач просить прийняти рішення, яким зменшити розмір аліментів, присуджених до стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 по справі №186/238/18 з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягненням дітьми повноліття.

Ухвалою від 31 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті з повідомленням (викликом) сторін на 30 вересня 2021 року, яке було відкладене зав клопотанням відповідача, і потім неодноразово відкладалося з різних причин.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і обґрунтувала.

Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не надала, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково.

Представник відповідачки в судовому засіданні пояснив, що з урахуванням всіх встановлених під час судового розгляду обставин відповідачка не заперечує проти зменшення аліментів до 1/4 частини заробітку позивача.

Вислухавши заяви по суті представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, встановивши обставини справи і правовідносини, які їм відповідають, перевіривши обставини справи наданими сторонами доказами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3).

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4).

Судом встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. по справі №186/238/18, яке набрало законної сили 28.04.2018р., з позивача стягнуто аліменти на утримання спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2018р., до досягнення дітьми повноліття.

30.03.2021 позивачем укладено шлюб з ОСОБА_7 , яка є його представником у цій справі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8 .

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22.06.2021, а також випискою з медичної карти амбулаторного хворого, син позивача Лев хворіє на неонатальну енцефалопатію (гострий період), синдром зниженої нервово-рефлекторної збудливості, синдром порушеного м`язового тонусу, позиційну кривошию, вроджену ваду серця (дефект міжпередсердної перетинки). Син дружини ОСОБА_10 згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22.06.2021, медичною картою амбулаторного хворого та консультаційним висновком спеціаліста від 09.06.2021 хворіє на дисплазію сполученої тканини, гіпермобільний синдром, диспластичну кардіоміопатію. Крім того, згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.11.2011 ОСОБА_10 є дитиною з інвалідністю. Дружина позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні визнала, що припинила стягнення аліментів з батька ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки він передав їй в рахунок аліментів майно автомобіль, який потрібен їй, щоб возити дітей до школи.

Сім`я позивача є багатодітною, що підтверджується посвідченням, виданим управлінням соціального захисту Першотравенської міської ради.

Разом з позивачем проживають його дружина ОСОБА_7 , її діти від іншого шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спільна дитина ОСОБА_9 , що вбачається з акту проведення перевірки факту проживання від 05.07.2021, складеного депутатом Миколаївської сільської ради Антіповим В.В.

Батько позивача ОСОБА_12 не працює у зв`язку із втратою зору внаслідок захворювання на ускладнену катаракту обох очей, термінальну неоваскулярну декомпенсовану глаукому лівого та правого ока, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4480/1160 та довідкою КНП «Миколаївський центр первинної медико-санітарної допомоги Миколаївської сільської ради» від 25.01.2021 за №150, згідно з якою він потребує постійного лікування. Пенсії батько не отримує, що підтверджується довідкою ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 19.01.2021р.

Мати позивача ОСОБА_13 на цей час також не працює за станом здоров`я у зв`язку з трудовим каліцтвом, внаслідок чого їй безстроково

присвоєно третю групу інвалідності, а також знаходиться на постійному диспансерному обліку у КНП «Миколаївський центр первинної медико-санітарної допомоги Миколаївської сільської ради» з діагнозом посттромботична хвороба вен нижніх кінцівок, варикоз, венозна недостатність внаслідок травми на виробництві та потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою КНП «Миколаївський центр первинної медико-санітарної допомоги Миколаївської сільської ради» від 25.01.2021р.; мати перебуває на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та отримує щомісячний дохід у розмірі 1 238,69 грн. Вказані обставини постійної хвороби та лікування батьків позивача призводять до чималих грошових витрат та допомоги з його боку, що підтверджується актом обстеження матеріальнопобутових умов ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 05.07.2021, складеним депутатом Миколаївської сільської ради Антіповим В.В., та показаннями цієї особи, допитаної в якості свідка в судовому засіданні за клопотанням відповідача.

Правовідносини сторін регулюються нормами Сімейного кодексу (далі СК) України.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню частково.

Суду надано докази існування правових і фактичних підстав для зменшення стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки на її утримання внаслідок зміни його сімейного і матеріального стану, однак, виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що це зменшення має бути таким, щоби усі діти позивача мали однакове утримання від нього, а позивачу залишалася більша частка від заробітку (доходу), тому позов слід задовольнити частково і зменшити розмір аліментів до 1/4 частини.

Така позиція суду відповідає змісту параграфу 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яким передбачено право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що параграф 1 статті 6 не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 року; пункт 29).

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року) ЄСПЛ зазначив, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп., що підтверджено квитанцією банку.

Позов задоволено частково на 50%, отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 908 грн 00 коп. х 50% = 454 грн 00 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 180 - 184, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 у справі №186/238/18, з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягненням дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 копійок стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , а в іншій частині залишити на позивачеві ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Повне рішення суду складене 10 червня 2022 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда