справа № 208/7084/21
№ провадження 2/208/989/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участю: секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційни банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, ОСОБА_2 «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

встановив:

1.Позиція сторони позивача.

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційни банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, ОСОБА_2 , та просить:

-визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 18 грудня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 2223, яким: звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два дріб тридцять чотири) квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОК1111 - , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 - м. Дніпродзержинськ Дніпропетровська область, місце роботи - ФОП. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 17U8/1, посвідченого 21 липня 2008 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісєєнком Д. О. за реєстровим № 340, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ - 14360570) місце знаходження: 01001, м. Київ вул. Грушевського, буд. 1 «Д», МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом 58 742,55 доларів США, заборгованість за відсотками - 174 467,38 доларів США, пеня - 157 716,65 доларів США, що всього становить 390 926,58 доларів США, що за курсом НБУ на 22 жовтня 2018 року становить 11 017 093, 27 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 350,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 020 593 (одинадцять мільйонів двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривні 27 копійок.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 21.07.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» був укладений кредитний договір №1/0817U8Д, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 60000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 20.07.2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань 21.07.2008 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір іпотеки №17U8/1 від 21.07.2008 року, з яким позивач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме своє єдине житло: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

26.05.2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку отримано від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2021 року за № ВП 65549853.

Позивач зазначає ,що заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки вона розрахована неправомірно. На спірну квартиру відповідачем вже звернуто стягнення за рішенням суду.

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 12 січня 2011 року у справі 208/2612/14 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1/0817U8Д від 21.07.2008 року, в розмірі 81579,68 доларів США, яка за курсом НБУ становить 646926 грн. 87 коп., звернуто стягнення на: квартиру АДРЕСА_4 предмет іпотеки.

Також заборгованість Позивача не можна вважати безспірною, оскільки банком н були надані відповідні підтверджуючі документи, зокрема докази отримання іпотекодавцем повідомлення-вимоги про усунення порушень.

2. Позиція відповідача.

Представник відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Істамова І.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в повному обсязі не визнає позовні вимоги та просить їх відхилити.

Відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит, саме цей факт сторонами не оскаржується.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст.1050 ЦК України, Закону України "Про нотаріат", Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5. Відповідно п. 4 гл. 16 Розділу I Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5 виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, нотаріальну контору (нотаріальний округ), прізвище, ім?я, по батькові нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис; найменування та адресу стягувача; найменування та адресу боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків у банках, кредитних установах (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; уми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з божника; зазначення статті Закону України Про нотаріат" та пункту Переліку документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, печатку.

Виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість (нотаріально посвідчені угоди, опротестований вексель тощо). Якщо виконавчий напис не вміщується на документі. що встановлює заборгованість, то він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку. Для виконання виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладені норми Виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подана на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172 (далі - Перелік).

Дуже показовим є той факт, що позивачка у позовній заяві та суд у вищезазначеному рішенні не заперечують факт наявності заборгованості перед банком. Таким чином, наявність безспірності заборгованості фактично визнала як сама позивачка, так і суд. АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача.

3.Позиція третіх осіб.

3.1.Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна подала до суду заяву, просить справу розглядати за її відсутності.

3.2. ОСОБА_2 подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

12 серпня 2021 року адвокат Ворон А.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційни банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, ОСОБА_2 «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» (а.с. 2-9).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2021 року цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 26).

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 13 серпня 2021 цивільну справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 27-28).

Разом з позовною заявою адвокат Ворон А.І. подав матеріали заяви «про забезпечення позову». Згідно до змісту заяви позивач просить:

- забезпечити позов та зупинити на час розгляду справи стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису від 18 грудня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 2223, яким: звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два дріб тридцять чотири) квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 - м. Дніпродзержинськ Дніпропетровська область, місце роботи - ФОП. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 17U8/1, посвідченого 21.07.2008 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісєєнком Д. О. за реєстровим № 340, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ - 14360570) місце знаходження: 01001, м. Київ вул. Грушевського, буд. ІД МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 58742,55 доларів США, заборгованість за відсотками - 174 467,38 доларів США, пеня - 157 716,65 доларів США, що всього становить 390 926,58 доларів США, що за курсом НБУ на 22 жовтня 2018 року становить 11 017 093, 27 грн. Витрати пов`язані із вчинення виконавчого напису - 350,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 020 593 (одинадцять мільйонів двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривні 27 копійок, про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року заяву адвоката Ворона А.І. «про забезпечення позову» задоволено повністю (а.с. 38-41).

18 листопада 2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надіслала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 58).

31 січня 2022 року відповідач АТ КБ «Приватбанк» подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 68-71).

16 лютого 2022 року адвокат Ворон А.І. подав до суду заяву про розгляд спарви за відсутності позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 80).

16 лютого 2022 року тертя особа ОСОБА_2 подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 81).

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 2016 року заочне рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 12 січня 2011 року - змінено, викладено другий пункт другого абзацу резолютивної частини рішення в такій редакції: «* квартиру АДРЕСА_4 - предмет іпотеки за договором іпотеки № 17U8/1 від 21.07.2008 року шляхом проведення прилюдних торгів з ціною продажу предмета іпотеки встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна»; доповнити другий абзац резолютивної частини рішення третім пунктом наступного змісту: «Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року». Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року в частині виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_4 зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України міста Дніпродзержинська з зазначеної адреси скасувати і ухвалено в цій частині нове рішення.Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про виселення (а.с. 16-20).

18 грудня 2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №2223, звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 15).

24 травня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №2223 від 18 грудня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною (а.с. 14).

Згідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_1 , накладено обтяження арешт нерухомого майна (а.с. 24-25).

6. Правові норми законодавства застосовані судом, мотиви та висновки прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Встановлено, що 21 липня 2008 року між позивачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір №1/0817U8Д згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 000 дол. США на споживчі, з терміном погашення до 20 липня 2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №1/0817U8Д від 21 липня 2008 року, між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 21 липня 2008 року.

Не отримавши задоволення своїх вимог про порушення умов кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою від 18 грудня 2018 року про вчинення виконавчого напису.

18 грудня 2018 року на підставі звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №2223 щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» «іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом»

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641св 18), які відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові №569/8884/17 від 14.08.2019 вказав, що для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц.

Суду не надано доказів того, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подав нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, які підтверджують безспірність вимог боржника, а нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, врахував та належним чином перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки наданий розрахунок взагалі не відображає надходження коштів від боржника, також з наданих нотаріусом копій документів на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис вбачається, що в зазначених документах відсутня довідка фінансової установи про ненадходження платежу, як того вимагає Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

До того ж суд зазначає, що у відповідності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_9 (ОСОБА_10) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11 серпня 2011 року, судовий збір у сумі 454 гривні 00 копійок за подачу заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11 серпня 2021 року, на загальну суму 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», ст. 12, 13, 76, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційни банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, ОСОБА_2 «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 18 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 2223, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса реєстрації: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будівля № 1 «Д», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ,

понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса реєстрації: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будівля № 1 «Д».

Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса реєстрації: 49000, область Дніпропетровська, місто Дніпро, вулиця Центральна, будівля № 6/9.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, адреса реєстрації: 49005, область Дніпропетровська, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будівля № 21, приміщення № 67, кімната № 402.

Третя особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Суддя Івченко Т. П.