Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3031/14-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О.С.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/3031/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 7 березня 2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладений договір кредиту, згідно з яким банк надав останньому кредит в розмірі 68412,55 доларів США, строком до 6 березня 2027 року, зі сплатою 10,08 % річних. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань виникла заборгованість у розмірі 45771,67 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 28 травня 2018 року, є еквівалентним 1194640 грн. 59 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем останнього є ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 45771,67 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 28 травня 2018 року, є еквівалентним 1194640 грн. 59 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволені позову.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, - про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що розмір успадкованого ним майна є меншим від розміру заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, спадкоємець зобов`язаний повернути кредитору борг спадкодавця набутий за життя останнього у межах вартості майна, отриманого у спадщину. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6247/16-ц.

Позивач вважає помилковим твердження суду першої інстанції, про те, що ним не надано доказів, на підтвердження наявності майна, одержаного спадкоємцем, та його вартості. Вказане суперечить вимогам процесуального законодавства, оскільки суд безпідставно поклав обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача. Звертає увагу на те, що АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор спадкодавця не мав можливості оцінити майнові права, що увійшли до складу спадщини в грошовому еквіваленті, тому суд, встановивши, що така інформація відсутня, для повного та всебічного з`ясування обставин справи, повинен витребувати докази, необхідні для встановлення вищевказаної обставини. Крім того, позивач наголошує на тому, що надання доказів щодо складу спадщини, наявного спадкового майна та його вартості, відповідно до ст.8 Закону України «Про нотаріат», є нотаріальною таємницею, а тому він позбавлений можливості надати таку інформацію. В зв`язку з чим позивачем заявлено клопотання про витребування таких доказів, у задоволенні якого було відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 7 березня 2007 року між Акціонерним товариством «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № ZRZ0GK00153662, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 68 412,55 доларів США, зі сплатою 10,08 % річних, строком до 6 березня 2027 року.

Оскільки боржник належним чином не виконував кредитні зобов`язання, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу цього майна ПАТ КБ « ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ « ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселено ОСОБА_2 із вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Житомирській області.

Вказане рішення є чинним та не скасоване у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_2 , який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. із відповідною заявою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність та вартість спадкового майна, факт отримання відповідачем майна після смерті позичальника, тобто набуття відповідачем статусу спадкоємця після смерті ОСОБА_2 , і як наслідок, - виникнення у нього обов`язку задовольнити вимоги кредитора.

Проте, повністю погодитися з таким висновком не можна, оскільки факт прийняття відповідачем спадщини після смерті свого батька, й відповідно, набуття ним статусу спадкоємця кредитора, підтверджений матеріалами спадкової справи, яка була досліджена судом першої інстанції. Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом подання нотаріусу заяви, відповідач є учасником спірних правовідносин як спадкоємець боржника, й в силу вимог статті 1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Однак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з недоведеністю розміру заборгованості.

Так, обгрунтовуючи позовні вимоги, банк надав суду розрахунок, який містить інформацію про те, що станом на 28 травня 2018 року розмір заборгованості зі сплати тіла кредиту становить 45771,67 дол. США.

У свою чергу, в письмових поясненнях позивач зазначив, що 25 жовтня 2016 року реалізував іпотечне майно, звернення стягнення на яке відбулося в судовому порядку, й кошти від продажу цього майна були перераховані на погашення боргу.

Однак, наявний у справі розрахунок, а також долучена позивачем виписка з рахунку, не містять інформації щодо надходження коштів від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення боргу. Зокрема, у виписці наявна інформація щодо надходження коштів у сумі 555639 грн. 12 коп., проте призначення платежу, а також номер та дата кредитного договору не вказані. Не надано суду й доказів того, яким чином відбулося зарахування коштів від реалізації іпотечного майна на погашення усіх складових заборгованості, у тому числі й на погашення тіла кредиту.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити розмір заборгованості за вказаним кредитним договором, яка існувала на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, рішення слід змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: