РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9897/22

Номер провадження 2/495/2858/2022

26 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі Саханова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

09.12.2022 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом, якому просить суд:

- прийняти відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , більше п`яти років до дня відкриття спадщини;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свій позов ОСОБА_1 , обґрунтовує зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1546 від 24.12.2020 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що її рідний син ОСОБА_2 , відмовився доглядати свою хвору та немічну матір, а позивач погодився доглядати покійну ОСОБА_3 , яка була його хрещеною матір`ю, допомагав вести домашнє господарство, з 2014 року вони почали проживати однією родиною, позивач надавав їй необхідну допомогу та догляд до самої її смерті, а після смерті здійснив її поховання та всі прийняті у зв`язку з цим християнські обряди.

За життя ОСОБА_3 бажала залишити розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого вищевказана квартира після її смерті буде належати йому ОСОБА_1 , однак через стан здоров`я та сподівання на довге життя, вона не встигла залишити відповідний письмовий заповіт на ім`я позивача. Про таку домовленість між позивачем та покійною, знав і її син ОСОБА_2 , та який схвалив такі дії щодо догляду його матері.

Проте, всупереч наявної домовленості, ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 таємно від позивача звернувся до приватного нотаріуса Рязанцевої О.Ю. та подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Однак, після таких дій, при спільній з ним розмові щодо подальшого оформлення спадщини за позивачем, ОСОБА_2 , готовий був відмовитись від прийняття спадщини після смерті матері, однак це вчинити вже не мав змоги, так як минув шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця, що унеможливило подачі відповідачем заяви про відмову від прийняття спадщини, а позивачем, відповідно, подачі заяви про прийняття спадщини.

На даний час позивач повністю здійснює діяльність, пов`язану з користуванням та володінням спадковим майном, що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття ним спадщини.У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Рязанцевої Ольги Юріївни копію спадкової справи до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.12.2022 року до суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Рязанцевої Ольги Юріївни, щодо спадкової справи до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання призначене на 26.12.2022 року сторони не з`явились.

23.12.2022 року позивач ОСОБА_1 , надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі. На задоволені позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

23.12.2022 року відповідач ОСОБА_2 , надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі. В заяві також зазначив, що позовні вимоги визнав у повному обсязі. Також підтвердив той факт, що ОСОБА_1 , проживав разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 24.12.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, актовий запис № 1546.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_4 .

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1998 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду виконкому міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_4 , дійсно за життя належала ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що рідний син спадкодавця ОСОБА_2 , відмовився доглядати свою хвору та немічну матір, а позивач погодився доглядати покійну ОСОБА_3 , яка була його хрещеною матір`ю, допомагав вести домашнє господарство, з 2014 року вони почали проживати однією родиною, позивач надавав їй необхідну допомогу та догляд до самої її смерті, а після смерті здійснив її поховання та всі прийняті у зв`язку з цим християнські обряди.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем не менше як 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_4 , тобто, позивач є спадкоємцем четвертої черги майна померлого ОСОБА_3 , та у відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Вказаний факт проживання позивача та ОСОБА_3 , не менше як 5 років до часу відкриття спадщини підтвердив у своїй заяві від 23.12.2022 року відповідач ОСОБА_2 .

Судом встановлено що 21.12.2022 року до суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Рязанцевої Ольги Юріївни, стосовно спадкової справи до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась лише відповідач ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що інших спадкоємців, які б вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини або мають право на обов`язкову частку у спадщині немає.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 , позовні вимоги ОСОБА_1 , визнав у повному обсязі.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 більше п`яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , більше п`яти років до дня відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О.Боярський