Провадження № 2/361/2135/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 вересня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Судді Сердинського В.С.

при секретарі Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

установив:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 52200,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 вересня 2016 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої настала смерть пасажира пошкодженого автомобіля. Дана ДТП визнана страховим випадком, і, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, то МТСБУ здійснило виплату шкоди, заподіяної смертю потерпілої особи, у вказаній сумі, і до нього як до особи, яка відшкодувала шкоду, завдану відповідачем, перейшло право вимоги до відповідача - водія, винуватого в заподіянні шкоди. У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодовувати витрати позивача на виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи а його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, в судове засідання жодного разу не з`явився. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Будь-яких заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності та/або відкладення судового засідання до суду не надходило.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, постановив розглянути справу заочно, згідно із статтями 223 та 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 21 вересня 2016 року, керував легковим автомобілем марки «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, яким передбачено, що: «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, яким передбачено, що «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху», чим порушив п. 2.3 «д» ПДР, яким передбачено, що «водії зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не обрав безпечну швидкість транспортного засобу та рухаючись зі швидкістю близько 100 км/год по вулиці Шевченка в с. Бобрик в напрямку с. Заворичі Броварського району Київської області поблизу будинку № 5, чим порушив п. 12.4 ПДР, яким передбачено, що: «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.», внаслідок чого не впорався з керуванням та автомобіль марки «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , втратив курсову стійкість та здійснив виїзд на узбіччя, де відбулось зіткнення із перешкодою у вигляді бетонного кільця. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 КК України

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На дату настання ДТП, відносно автомобіля «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач, поліс цивільно-правової відповідальності, яким би був забезпечений даний транспортний засіб, відсутній.

Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 07 травня 2019 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , потерпіла особа: ОСОБА_3 , загиблий в ДТП: ОСОБА_4 .

У встановлений законом строк, особи, які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з смертю потерпілого, звернутися до МТСБУ із заявами про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що «у разі настання події, яка с підставою для проведення регламентної виплати. МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Згідно положень пункту 27.1. статті 27 Закону, шкода, пов`язана із смертю потерпілого виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

В довідці про причину смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ОСОБА_3 зазначена відкрита черепно-мозкова травма. Отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно пункту 27.2. Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону. - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно положень п.1 ст. 1200 ЦК України відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого право па відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, становленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї - незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Пунктом 2 статті 1200 ЦК України передбачено розмір відшкодування особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого виплачено у вигляді одноразової виплати згідно п. 27.5 Закону, згідно якої загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Розрахунок розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника по справі МТСБУ № 58866 здійснено в мінімальному розмірі суми виплат, що становить 53300,00 грн із врахуванням: розміру мінімальної заробітної плати на дату ДТП в розмірі 1450,00 грн, відсутності доходу загиблого та кількістю осіб на утриманні в розмірі 5 осіб.

МТСБУ на підставі отриманих документів, що підтверджують заявлені факти та право на отримання відповідних коштів, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, а саме: відшкодував передбачену чинним законодавством шкоду, заподіяну смертю потерпілого кожній особі, яка має право на таке відшкодування згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рівними частинами по 1/5 від загальної мінімальної суми виплати: витрати, пов`язані із смертю годувальника: матері, пенсіонерці за віком, трьом дітям та дружині загиблого в ДТП, що загалом склало 52200,00 грн. Факти відшкодування шкоди підтверджуються наступними документами:

-Наказом № 3907 від 02.04.2020 року, розрахунком розміру відшкодування шкоди,, пов`язаної із втратою годувальника та платіжним дорученням № 1477275 від 03 квітня 2020 року на суму 31320,00 грн - кошти перераховані дружині ОСОБА_5 на неї та на 2-х неповнолітніх дітей ( ОСОБА_6 2012 р.н. та ОСОБА_7 2012 р.н.).

-Наказом № 3634 від 30.03.2020 року, платіжним дорученням № 1477360 від 07 квітня 2020 року на суму 10440,00 грн - кошти перераховані сину ОСОБА_8 1999 р.н.).

-Наказом № 1592 від 11.02.2020 року та платіжним дорученням № 989747від 11 лютого 2020 року на суму 10440,00 грн - кошти перераховані уповноваженому представнику матері загиблого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 .

Згідно із статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТ СБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

У зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТ СБУ здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 52200,00 грн.

Таким чином, МТ СБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно із положеннями пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТ СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з смертю потерпілого, у МТ СБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 52200,00 грн.

При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 52200,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1166, 1187, 1191 ЦК України, статтями 22, 38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 353 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 52 200 грн. 00 коп.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський