П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Київ

Справа № 369/8336/18

Провадження: № 22-ц/824/1985/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І.М., Нежури В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2011 року між ним, як адвокатом, та ОСОБА_1 був укладений договір (угода) про участь захисника у кримінальному процесі (далі - договір), предметом якого надавання необхідної правової допомоги підзахисному при провадженні у будь-якій кримінальній справі, використовувати передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України (редакція 1960 року) та іншими законодавчими актами засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підзахисного, а підзахисний зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання юридичних послуг захисника.Відповідач, скориставшись його правовими послугами, зобов`язаний був здійснити оплату або доручити здійснення оплати його юридичних (правових) послуг згідно з договором, але свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 147 000 грн. Під час здійснення захисту прав та інтересів ОСОБА_1 ним, ОСОБА_2 , як адвокатом був проведений великий об`єм роботи. 05.07.2016 року було складено акт приймання-передачі наданих послуг за період з 08.11.2011 року по 05.07.2016 року (далі - акт), який містить детальний перелік робіт та послуг, наданих відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору, а також їх вартість. 17.10.2016 року він направив на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 супровідний лист та акт, однак, вказаний лист повернувся на його адресу без вручення через закінчення терміну зберігання. 14.05.2018 року ним, позивачем, було направлено на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 письмову претензію разом з актом. Згідно роздруківки-повідомлення про доставку посилки із офіційного веб-сайту «Нова пошта» ОСОБА_1 отримав претензію 16.05.2018року.

За наведених обставин, просив суд стягнути з відповідача на своюкористь суму заборгованості за договором (угодою) про участь захисника у кримінальному процесі від 08.11.2011 року у розмірі 147 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про участь захисника у кримінальному процесі від 08.11.2011 у розмірі 70 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що договір про участь захисника у кримінальному процесі від 08.11.2011 році не містить юридичних положень щодо строків та форм проведення розрахунків, яким саме чином та у якій формі, якими документами повинно було бути оформлено надання юридичних послуг, підтвердження понесених адвокатом витрат, а також отримання за надані послуги коштів, якими доказами буде об`єктивно підтверджуватися час, витрачений адвокатом на складання процесуальних документів, його участь в судових засіданнях, слідчих діях під час досудового слідства. Визначення почасової оплати не було вирішено сторонами договору, вказане питання було обумовлене на майбутнє і у разі домовленості сторін про це у подальшому. Додатковий договір, який би обумовлював обов`язок щодо сплати адвокату коштів за надану правову допомогу у розмірі 1000 грн за одну годину між сторонами укладений не був.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року відкритоапеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_2 зазначив, що при підписанні договору про участь захисника у кримінальному процесі між ним та відповідачем було досягнута взаємна домовленість стосовно вартості однієї години роботи, яка складатиме 1000 грн, що і закріплено в п.п. 5.1 цього договору. На підтвердження факту та обсягу наданих юридичних послуг, ним, позивачем, був складений акт приймання-передачі наданих послуг за період з 08.11.2011 року по 05.07.2016 року, який містить детальний перелік робіт та наданих послуг, а також їх вартість. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи убачається, що 08.11.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як адвокатом) було укладено Договір (угоду) про участь захисника у кримінальному процесі, згідно з яким позивач, як адвокат, взяв на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу ОСОБА_1 при провадженні у будь-якій кримінальній справі, використовувати передбачені у Кримінально-процесуальному кодексі України (редакція 1960 року) та в інших законодавчих актах засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується виплатити ОСОБА_2 , як адвокату, гонорар за надання юридичних послуг захисника.

Відповідно до пп. 3.2 п. 3 «Обов`язки Підзахисного» вказаного Договору підзахисний зобов`язаний здійснити або доручити здійснення оплати юридичних послуг адвоката згідно з цим Договором.

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 «Виплата гонорару та компенсація додаткових витрат» вказаного договору, за надання правової допомоги підзахисний зобов`язується виплатити адвокату гонорар у «-» грн. та в строк до «-», в разі визначення почасової оплати година праці адвоката (60 хв.) обчислюється в розмірі 1000 гривень за одну годину.

17.10.2016 року позивачем було направлено відповідачу акт приймання-передачі наданих послуг від 05.07.2016 за період з 08.11.2011 по 05.07.2016, який повернувся позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

14.05.2018 на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 позивач направив письмову претензію, у додатках якої містився акт, яку отримано відповідачем у відділенні «Нова пошта» - 16.05.2018 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги про стягнення коштів за надані юридичні послуги лише щодо складання, подання та надсилання позивачем письмових документів з метою захисту відповідача в рамках кримінального процесу в сумі 70 000 грн.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про адвокатуру», який діяв на час укладення договору, адвокатом може бути особа, яка маж вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Згідно статті 12 цього Закону, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи

адвокатом.

05.07.2012 набрав чинності Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 50676-VI.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

За договором про надання послуг виконавець зобов`язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статі 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами існують договірні зобов`язання та з урахуванням того, що позивач як адвокат, виконав умови угоди, а відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, визначені угодою про надання правової допомоги щодо сплати суми гонорару та витрат, пов`язаних із виконанням угоди, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку умовам договору, колегія суддів зазначає, що договір укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, відповідач погодився з його умовами, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину не оспорюються сторонами.

У договорі сторони, поставивши прочерки у графах «розмір гонорару» та «виплатити у строк до», визначили, що почасова оплата години праці адвоката (60 хв.) обчислюється в розмірі 1000 гривень.

З огляду на наведене, не приймаються до уваги колегії суддів доводи скаржника про те, що договір про участь захисника у кримінальному провадженні не містить юридичних положень щодо строків та форм проведення розрахунків та щодо визначення почасової оплати.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем сплачувались кошти за надані адвокатом ОСОБА_2 юридичні послуги в матеріалах справи немає, вказані обставини не підтверджуються і показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відмовляючи у стягненні коштів за надання правової допомоги у виді виїзду та участі у слідчих діях та судових засіданнях, суд першої інстанції правильно виходив із їх недоведеності. В той же час, визначаючи розмір винагороди за складання процесуальних документів у розмірі 70 000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що документально підтвердженим є надання позивачем як адвокатом Соколовському В.А. юридичних послуг з:

підготовки та подання 23.11.2011 року до Прокуратури м. Києва та Генеральної прокуратури України заяв про вчинений злочин співробітниками СВ ГВПМ ДПІ у Голосіївському району м. Києва (витрачений час - 5 годин) (т. 1 а.с. 32-42, 43-54);

12.12.2011 року підготовки та подання першому заступникові Генерального прокурора України заяви про вчинений злочин співробітниками СВ ГВМП ДПІ у Голосіївському району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 66-77);

27.12.2011 року підготовки та направлення прокуророві м. Києва скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 3 години) (т. 1 а.с. 78-91);

01.06.2012 року підготовки та направлення Генеральному прокуророві України скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 92-106);

14.06.2012 року підготовки та направлення Генеральному прокуророві України повторної скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 107-121);

17.08.2012 підготовки та направлення Генеральному прокуророві України втретє скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 123-137);

27.08.2012 підготовки та направлення секретарю РНБО України скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година 30 хвилин) (т. 1 а.с. 138-151);

27.08.2012 підготовки та направлення уповноваженому Верховної Ради України з прав людини скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 152-165);

27.08.2012 підготовки та направлення Президентові України на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 166-179)

27.08.2012 підготовки та направлення Генеральному прокуророві України вчетверте скарги на бездіяльність прокуратури Голосіївського району м. Києва (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 180-193);

27.09.2013 року підготовки та подання до Голосіївського районного суду м. Києва по розгляду кримінальної справи № 1-187/12 по обвинуваченню ОСОБА_1 клопотання про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування (витрачений час - 3 години) (т. 1 а.с. 194-205);

25.03.2014 року підготовка та направлення до СВПМ Міндоходів у Голосіївському районі м. Києва адвокатських запитів (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 206-208, 209-211);

29.05.2014 року підготовки та направлення до ГУ Міндоходів у м. Києві адвокатських запитів (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 212-215, 216-219);

18.06.2014 року підготовка та направлення до ГУ Міндоходів у м. Києві адвокатського запита (витрачений час - 1 година) (т. 1 а.с. 220-222);

24.07.2014 року підготовки та направлення до УВБ ДПС України скарги на неправомірні дії співробітників СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (витрачений час - 3 години) (т. 1 а.с. 223-228);

20.10.2014 року підготовки та направлення до Генеральної прокуратури України заяви про вчинення кримінального правопорушення (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 229-234);

27.10.2014 підготовка та направлення в.о. прокурора Голосіївського району м. Києва скарги на неправомірні дії співробітників СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 240-244);

03.11.2014 року підготовки та направлення слідчому судді Печерського районного суду м. Києва скарги на бездіяльність співробітників ГПУ (витрачений час - 2 години) (т. 1 а.с. 245-250, т. 2 а.с. 1);

06.11.2014 року підготовки та направлення до відділу архітектури та містобудування Ірпінської МР КО адвокатського запита (витрачений час - 1 година) (т. 2 а.с. 2-4);

19.03.2015 року підготовка та направлення прокуророві Голосіївського району м. Києва адвокатського запита (витрачений час - 1 година) (т. 2 а.с. 17-20);

20.04.2015 року підготовки та направлення до ГПУ заяви про вчинення кримінального правопорушення (витрачений час - 2 години 30 хвилин) (т. 2 а.с. 21-33);

30.04.2015 року підготовки та направлення прокуророві Голосіївського району м. Києва клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (витрачений час - 2 години) (т. 2 а.с. 34-37);

09.07.2015 року підготовка та подання до СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС України у м. Києві відповіді на повістку про виклик (витрачений час - 0 годин 30 хвилин) (т. 2 а.с. 38-39);

29.07.2015 року підготовки та направлення до СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС України у м. Києві клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (витрачений час - 1 година 15 хвилин) (т. 2 а.с. 44-47);

09.09.2015 року підготовки та направлення слідчому судді Голосіївського районного суду м. Києва скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 29.07.2015 року (витрачений час - 3 години 15 хвилин) (т. 2 а.с. 48-53);

02.10.2015 року підготовка та направлення до СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС України у м. Києві адвокатського запита про виконання ухвали слідчого судді від 22.09.2015 року (витрачений час - 1 година) (т. 2 а.с. 54-57);

04.02.2016 року підготовки та направлення прокуророві КМП № 1 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (витрачений час - 1 година) (т. 2 а.с. 54-57)

28.03.2016 року підготовки та направлення до СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС України у м. Києві клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (витрачений час - 2 години 15 хвилин) (т. 2 а.с. 79-82);

07.04.2016 року підготовки та направлення до СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС України у м. Києві клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (витрачений час - 1 година) (т. 2 а.с. 83-89);

29.04.2016 року підготовка та направлення слідчому судді Голосіївського районного суду м. Києва скарги (витрачений час - 2 години) (т. 2 а.с. 98-100);

20.07.2016 року підготовка та направлення слідчому судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про повернення суми застави (витрачений час - 2 години) (т. 2 а.с. 109-113), тобто, усього на суму 54 500 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про участь захисника у кримінальному процесі від 08.11.2011 року, проте, припустився помилки при визначенні суми.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За наведених підстав, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 рокупідлягає зміні шляхом зменшення суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 70 000 грн до 54 500 грн.

У зв`язку з чим підлягає зменшенню і сума судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 700 грн до 544,90 грн.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, судовий збір у розмірі 544,90 грн підлягає компенсації ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року змінити.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь адвоката ОСОБА_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2, місцезнаходження: АДРЕСА_2) з 70 000 грн до 54 500 (п`ятдесяти чотирьох тисяч п`ятсот) грн.

Компенсувати ОСОБА_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 544,90 (п`ятсот сорок чотири) грн 90 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.М. Вербова

В.А. Нежура