1Справа № 335/1656/22 2-з/335/54/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Алейнікова Наталія Олексіївна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2022 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Хмарського Р.Б. звернулась до Орджонікідзевського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Алейнікова Н.О., ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

21.02.2022 ухвалою суду вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення вищезазначеного позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка є предметом оспорюваного договору дарування і належить відповідачеві в справі.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), та ухвалою судді від 21.02.2022 вказану заяву було повернуто без розгляду.

27.06.2022 представником позивача подано заяву про усунення вказаних в ухвалі суду про залишення позову без руху недоліків, шляхом подання уточненої позовної заяви.

27.06.2022 до суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, в обґрунтування якої заявник зазначив наступне.

17.11.2021 заявник дізналась, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявник дізналась, що власником вказаної квартири, що належала ОСОБА_4 належить ОСОБА_2 , на підставі договору дарування вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Алейніковою Н.О. 07.10.2021 за №2337. Заявник зазначає, що договір був укладений від імені тяжко хворого ОСОБА_4 , який через наявні травми голови та перелам шийки стегна і захворювання був фактично прикутий до ліжка, а п через два тижні після укладення договору дарування помер. Крім того, вигодо набувачем за договором дарування стала ОСОБА_2 , яка до кола близьких родичів ОСОБА_4 не входила, і про стосунки з якою заявниці, яка була донькою померлого нічого не було відомо.

Посилаючись на те, що відповідач може здійснити дії на відчуження спірної квартири, що може призвести до унеможливлення задоволення позовних вимог, виконання можливого рішення суду, ускладнити розгляд справи та ефективний захист порушених, прав та інтересів позивача, заявник просить заяву задовольнити та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149, ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Одним із видів забезпечення позову, зазначених у ст.150 ЦПК України, є накладенням арешту на майно відповідача, оскільки позивачем оскаржуються укладені відповідачем договори у судовому порядку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам процесуального закону щодо форми та змісту відповідно до ст.151 ЦПК України, а також порядку її подання відповідно до ст.152 цього ЦПК України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Як вбачається із матеріалів поданого позову, між сторонами виник спір щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу у справі на праві приватної власності.

Метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Суддя доходить до висновку, що заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру, передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими позовними вимогами, він має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, тому не може призвести до порушення прав та законних інтересів, як позивача так і відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі, та суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник є співмірним із позовними вимогами.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

За викладених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, з метою захисту прав та законних інтересів заявника до розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , оскільки укладений договір дарування є предметом позовних вимог, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, у зв`язку з чим у тексті ухвали зазначаються відомості про стягувача та боржника визначені ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Алейнікова Наталія Олексіївна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 - для відома, в Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради - для виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Роз`яснити сторонам положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 28.06.2025.

Ухвалу видано 28.06.2022.

Суддя А.В. Стеценко