Справа № 539/1002/22
Провадження № 2/539/658/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря Ковтун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається, та те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 рідна тітка ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася, що складається із квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка, як спадкоємець спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А. для оформлення спадкових прав, однак отримала відмову. Відмова мотивована тим, що згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Лубенське МЕТІ» зареєстровано 75/200 часток квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та 75/200 за ОСОБА_3 . Згідно довідки КП «Лубенське МБТІ» Полтавської області, квартира АДРЕСА_1 належить в цілому ОСОБА_4 . Ці дані суперечать відомостям з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Так як наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на квартиру АДРЕСА_1 , видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно немає правових підстав.

Прохає суд визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить 25/100 частини квартири АДРЕСА_1 загальної площі 68.4 кв.м., житловою 48,7 кв.м., яка складається із житлової кімнати «а» 12.1 кв.м. та площі загального користування 4.9 кв.м.. загальною площею 17,0 кв.м., що за життя належали ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності на житло видане Органом приватизації виконкому м. Лубни 05 березня 1996 року за №4156а.

Представник позивача адвокат Лисенко А.Ф. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, докази, надавши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва та про смерть (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем спадкового майна що залишилося після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1263 ЦК України є її племінниця, - позивачка по справі ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має.

14 лютого 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А. для оформлення спадкових прав, однак отримала відмову.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., 27 серпня 2021 року заведено спадкову справу №224/2021 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі заяви племінниці померлої ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. Інших заяв у даній справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно довідки, виданої Лубенським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням Полтавської області 27 серпня 2021 року за реєстровим №7533, на момент смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його(її) смерті.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Лубенське МБТІ» зареєстровано 75/200 часток квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та 75/200 за ОСОБА_3 .

Також спадкоємцем надано довідку, видану КП «Лубенське МБТІ» Полтавської області 02 лютого 2022 року за реєстровим №160, згідно даних якої квартира АДРЕСА_1 належить в цілому ОСОБА_4 . Ці дані суперечать відомостям з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.». Відповідно до п.1.2 Глави 2 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» право власності на житловий будинок може бути підтверджено зокрема одним з таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна, свідоцтвом про право на спадщину, рішенням суду та ін.

Так як наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на квартиру АДРЕСА_1 , видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно немає правових підстав. (а.с.13).

Позивачка є племінницею спадкодавця. Інших спадкоємців не встановлено.

У відповідності із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 4,89,141, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) , ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить 25/100 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 68.4 кв.м., житловою 48,7 кв.м., яка складається із житлової кімнати «а» 12.1 кв.м. та площі загального користування 4.9 кв.м.. загальною площею 17,0 кв.м., що за життя належали ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності на житло, видане Органом приватизації виконкому м. Лубни 05 березня 1996 року за №4156а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко