Справа № 545/844/22
Провадження № 2/545/697/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Харапудько М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості ( донарахованого ) об`єму природного газу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 25.03.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості ( донарахованого ) об`єму природного газу, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 ( адреса об`єкта побутового споживача: АДРЕСА_1 ) є побутовим споживачем природного газу і йому, в установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача ( ЕІС- код ) 56ХМ26І01044185Н ).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із споживачами приходного газу, а також умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу ( переміщення ) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів ( умови технічного доступу ); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі ( розподілу/споживання ) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи ( умови комерційного доступу ); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу визначені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 ( Кодекс ГРМ ), Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VІІІ, «Правилами безпеки систем газопостачання України», затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 08.06.2015 за № 674/27119.

Відповідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VІІІ розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» визначено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку природного газу.

1. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

2. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є :

2) несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем : несанкціонований відбір природного газу - відбір ( споживання ) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

- несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку ( зокрема лічильника газу ), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу ( первинного програмування чи протоколу параметризації ) внаслідок чого витрата ( споживання ) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується ( обліковується частково чи з порушенням законодавства ), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

- пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби ( дріт, кордова нитка, тощо ), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ ( лічильнику газу ) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля ( магнітні індикатори ), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування ( іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів );

- експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ ( крадіжка газу ) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів ( обсягів ) природного газу, належать : несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу ).

Відповідно п. 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу ( сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу ).

Відповідно до приписів п. 1 глави 10 розділу XI Кодексу ГРС визначено порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб. Зокрема, якщо під час перевірки ( обстеження ) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу ) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал ( пломба ), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу ( або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ ), який опломбовується пломбою оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу ). При цьому, представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу ( по одному екземпляру для кожної сторони ), в якому чітко зазначає :

1) поштову адресу місця проведення експертизи;

2) дату та орієнтовний час проведення експертизи ( у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта );

3) контактний телефон особи оператора ГРМ ( для уточнення інформації щодо проведення експертизи );

4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу;

5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза ( комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу» ).

У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу ( крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу» ).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін ( в іншому разі - оператором ГРМ ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті ( тарі ).

У разі відмови споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу ) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою.

3. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу регулятора.

У разі відмови метрологічної служби або територіального органу регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати : документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою ( за наявності ), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація.

5. Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета ( тари ), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета ( тари ) комісією перевіряються:

1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі;

2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у

протоколі;

3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ;

4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ;

5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;

6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ;

7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації;

8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ;

9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

7. За рішенням комісії може здійснюватися додаткова експертиза пломби чи ЗВТ у частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлений ЗВТ чи пломба, відповідними органами та установами, передбаченими законодавством.

8. Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем ( суміжним суб`єктом ринку природного газу ) або його уповноваженою особою. Якщо споживач ( суміжний суб`єкт ринку природного газу ) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи.

18.12.2020р. у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , демонтовано прилад обліку природного газу «Візар G-6» 2000 р.в. заводський номер 0089659 у зв`язку із підозрою на втручання в роботу лічильника газу шляхом пошкодження пломби заводу виробника.

За ініціативою оператора ГРМ знятий лічильник газу був запакований в поліетиленовий пакет та опломбований пломбою № R29514080 для направлення на експертизу, що підтверджується протоколом про направлення на експертизу від 18.12.2020 р.

24.12.2020 комісією по проведенню експертизи АТ «Полтавагаз» здійснено експертизу лічильника газу «Візар G-6» 2000 р.в., заводський номер 0089659.

Результати проведення експертизи зафіксовано в акті експертизи лічильника газу № 16481 від 24.12.2020 року.

Відповідно до висновків членів комісії встановлено ( п. 1.1. ) що, пломба заводу виробника на суматорі відсутня, на її місці встановлено предмет невідомого погодження, схожий на пломбу.

3. Похибка лічильника за об`ємної втрати Q min - 12,39%

Q min - 4,07%.

4. Вплив на відліковий механізм спрямованого магнітного поля - при дії спрямованого магнітного поля відліковий механізм не зупиняється.

Таким чином, зроблено висновок про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( лічильника газу ), шляхом пошкодження пломби заводу-виробника на суматорі. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020. Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.

Крім того, ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ІЗ-ТЗ/16481 від 24.12.2020 р., згідно якої зовнішній вигляд лічильника не відповідає вимогам п. 11.1 ДСТУ 9035:2020, похибка вимірювань перевищує допустиму п. 14.1. ДСТУ 9035:2020.

П.п. 1 п. 1 глави 3 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 встановлено, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням ( додаток 19 цього Кодексу ) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача ( фізичної особи ) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки ) до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців ) та з урахуванням строку на його усунення.

На підставі висновку експертизи № 16481 від 24.12.2020, складено акт про порушення № 16481 від 10.03.2021, в зв`язку з виявленням несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу «Візар G-6» 2000 р.в., заводський номер 0089659.

Вказаний акт засвідчений особистими підписами членів Комісії.

П. 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що споживач ( несанкціонований споживач ) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач ( несанкціонований споживач ) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача ( несанкціонованого споживача ) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його ( її ) участі.

30.03.2020 на засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок ( донарахування об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу ( несанкціонованому споживачу ) АТ «Полтавагаз» акт про порушення № 16481 від 10.03.2021 розглянуто та задоволено, прийнято рішення про складання акту - розрахунку необлікованого ( донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За наслідками задоволення акту складено акт розрахунок № 12/21/2 від 30.03.2021 необлікованого ( донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості з 19.06.2020 ( за останні 6 місяців ) до 18.12.2020 ( до дня виявлення порушення ) на суму 47 543,79 гривні.

На підставі акту-розрахунку № 12/21/2 від 30.03.2021 вартість необлікованого ( донарахованого ) об`єму природного газу в рахунку № У від 30.03.2021. пред`явлено до сплати споживачу листом з описом № 28.

Таким чином, при здійснені демонтажу, експертизи, складанні акту про порушення, розгляду акту про порушення на комісії, складанні акту - розрахунку АТ «Полтавагаз» діяло у спосіб та порядок, встановлені Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем».

Станом на час звернення з позовом вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 47 543,79 грн. споживачем не сплачена, що є підставою для стягнення її в примусовому порядку.

Попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 2 481,00 грн. ( судовий збір ) та 5 000 грн. ( витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, можливе проведення експертиз, тощо ). У разі можливого апеляційного та касаційного оскарження судових рішень: за подачу апеляційної скарги 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, за подачу касаційної скарги 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги відповідно.

Прохав : Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 47 543,79 грн. - вартості необлікованого об`єму природного газу та 2 481 грн. - судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 ( а. с. 36 ) позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав вказаних у позові.

Представник відповідача адвокат Титаренко Ю.Д. ( а. сю 45 46 ) надала письмові пояснення з додатками до них, в яких повідомила про не визнання позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у даних письмових поясненнях, які прохає суд врахувати при винесені рішення ( а. с. 48 73 ).

Копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 05.04.2022, якою відкрито провадження у справі № 545/844/22 та встановлено відповідні п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення для подання відзиву, отримано представником відповідача 02.08.2022 під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується підписом останнього на відповідному клопотанні про ознайомлення.

В матеріалах справи містяться відомості щодо направлення відповідачеві повістки про виклик на 06.05.2022, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками, які повернуто суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Поштове відправлення за № 330, здійснене з відділенні ПАТ «Укрпошта» 27.04.2022, яке містило судову повістку про виклик, копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження у справі, про що стало відомо відповідачеві лише 02.08.2022 після ознайомлення його представника з матеріалами справи, дійсно повернулося на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, оскільки за адресою, вказаною на поштовому відправленні ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 не проживає, що підтверджується договором дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 12.04.2019, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 163337316 від 12.04.2019 та відомостями про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_3 , відображених в паспорті громадянина України в період з 10.02.1982 по теперішній час.

П. 117, 119 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 ( Правила від 05.03.2009 № 270 ), передбачається, що невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими «Правилами…». Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до п. 21 «Правил від 05.03.2009 № 270» адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем на виконання приписів ст. 175 ЦПК України не було забезпечено суд інформацією про номер засобу зв`язку відповідача для належного інформування ОСОБА_1 про рух справи, в тому числі про направлене їй поштове відправлення у спосіб, визначений «Правилами від 05.03.2009 № 270», зокрема через смс-повідомлення. Хоча, позивач володів інформацією про контактні дані відповідача.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ( GUREPKA v: UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року ).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 «Конвенції…», має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо б сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи ( TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року ).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц ( провадження № 61-4668св18 ) зазначено, що «на а. с. 122-124 містяться відомості про повернення суду апеляційної інстанції повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду. Розміщена на а. с. 118 телефонограма щодо повідомлення секретарем судового засідання про розгляд справи судом апеляційної інстанції особи, яка представляла інтереси позивача в суді першої інстанції, також не може слугувати підтвердженням повідомлення позивача про розгляд справи судом апеляційної інстанції, оскільки, з одного боку, не відповідає встановленому порядку вручення судової повістки, а з іншого боку, не враховує встановлені договором про надання правової допомоги ( а. с. 27 ) обмеження на представництво адвокатом лише у Вінницькому міському суді».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 ( провадження № 14-507цс18 ) зроблено висновок, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду».

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать, що відповідач свідомо не отримував поштове відправлення за № 330. здійснене з відділення ПАТ «Укрпошта» 27.04.2022, оскільки останній не знав та не міг знати, що на адресу відчуженого ним в 2019 році об`єкта нерухомості надійшов рекомендований лист з суду. На мобільний телефон відповідача не надходило жодних смс-повідомлень з пошти щодо отримання поштового відправлення та не могло їх надходити, так як на конверті, що міститься в матеріалах справи, який повернувся суду за закінченням терміну зберіганні відсутній номер засобу зв`язку ОСОБА_1 , яке працівниками пошти повинно було бути використане для такого повідомлення.

Позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення вартості необлікованого ( донарахованого ) об`єму природного газу не доведені належними і допустимими доказами, і по суті є безпідставними.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.07.2014 року Мєдвєдєвою В.І. - приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, в період з 16.07.2014 по 12.04.2019 ОСОБА_1 була власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За весь час перебування об`єкта нерухомості в приватній власності відповідача оператором ГРМ жодного разу технічна перевірка лічильника не здійснювалася, хоча мала проводитися у порядку, визначеному законодавством. Працівники позивача систематично здійснювали повірку показників лічильника газу; будь-яких зауважень від них не надходило. Жодних перешкод в перевірці лічильника та пломб відповідачкою також не вчинялося. Оплата послуг за користування природним газом здійснювалася своєчасно, заборгованість відсутня.

18.12.2020 працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» за відсутності відповідача проведено огляд лічильника в належному ОСОБА_1 до 12.04.2019 домоволодінні за обумовленою вище адресою та здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки з подальшим направленням лічильника на експертизу, що підтверджується актом про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, протоколом про направлення лічильника газу на експертизу від 18.12.2020 за підписом присутньої на той час ОСОБА_3 - дружини нового власника домоволодіння.

Представники АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Левченко, Крутоголов, Гупотава, ім`я, по батькові, посаду та номер посвідчення яких в порушення Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМУ від 08.07.2015 № 474, не зазначено в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, візуально оглянули лічильник газу № 0089659 та запідозрили втручання в його роботу, шляхом підміни пломби заводу-виробника.

При цьому, всі пломби на лічильнику були цілі, що, зокрема, підтверджується записами в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, та долученими до цих письмових пояснень фотознімків лічильника, зроблених в день його демонтажу. З фотознімків також вбачається, що на лічильнику газу була захисна стрічка, ніяких пошкоджень не було. Представниками позивача в присутності ОСОБА_3 ( дружина нового власника домоволодіння ), розпломбовано засіб вимірювальної техніки 18.12.2020, знято пломбу № 0428711 та захисну стрічку В010906 з лічильника, які станом на 18.12.2020 - дату проведення демонтажу пошкоджені не були.

24.12.2020 за результатами експертизи лічильника газу типу G-6, заводський № 0089659, встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( лічильник газу ), шляхом пошкодження пломби заводу виробника на суматорі. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020. Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.

Однак, ОСОБА_1 не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( порушення, що призвели до позаштатного режиму роботи лічильника ), внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася чи обліковувалася не коректно. Відповідач ніякого відношення до нібито підміни пломби на лічильнику суматора не має. При цьому, факт зняття 18.12.2020 представниками позивача під час демонтажу лічильника захисної стрічки за № В010906, якою заклеєно пломбу газового лічильника, унеможливлює підміну відповідачем пломби на суматорі ЗВТ 2000 року випуску.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, а також беззаперечних доказів того, що

ОСОБА_1 допустила порушення і повинна за це бути притягнутою до відповідальності.

Згідно вимог ст. 12,49,64,81,89 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Положеннями п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Ч. 4 ст. 77 ЦПК України визначає, що суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Передусім, акт експертизи лічильника газу № 16481 від 24.12.2020, який слугував ключовим документом, що став фактично підставою для звернення з відповідним позовом до суду, не може бути належним, допустимим та достовірним доказом у справі, оскільки отриманий з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути вмотивоване в судовому рішенні.

У постанові Верховного суду від 28.03.2018 по справі № 520/8073/16-ц закріплено наступні правові висновки :

- під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта;

- недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей на всі поставлені питання.

Жоден доказ сам по собі не є самостійною підставою для спростування висновку експерта. Висновок експерта не є достовірним/належним/допустимим доказом у разі доведення наявності дефекту самого висновку, а саме наявність одного ( або декількох ) із зазначених моментів:

- необґрунтованості, неповноти або його неясності;

- факт вирішення експертом правових питань чи питань, які виходять за межі його спеціальних знань;

- вирішення експертом питань щодо обставин, які не є предметом доказування;

- призначення та проведення експертизи, складання висновку експерта з порушенням чинного законодавства України.

Таким чином, слід розуміти, що оскільки достовірність/належність/допустимість висновку експерта це обставина, що має значення для вирішення справи, то дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність «дефектів» висновку експерта, є доказами у справі.

Акт експертизи лічильника газу № 16481 від 24.12.2020 взагалі не містить вихідних даних об`єкту, який досліджується у порівнянні даними, які він мав би містити, не містить мотивувальної частини, нормативної бази на якому ґрунтувалося експертне дослідження.

Зі змісту документу не вбачається можливим встановити яка саме мала бути на суматорі пломба заводу-виробника і у чому саме полягає підміна пломби, яким вихідним даним вона не відповідає тій пломбі, яка мала бути і у чому полягає пошкодження.

Передусім, для підтвердження факту несанкціонованої заміни пломби обов`язково потрібен еталонний зразок для її порівняння із заводською пломбою, що підтверджується відповідним листом експертної установи. Натомість, в порушенням норм, встановлених п. 5 глави 10 Кодексу газорозподільних систем під час експертизи комісією не було отримано та досліджено зразок пломби заводу-виробника. Не додано до матеріалів справи будь-якого документу, в тому числі акту приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію, чи іншого документу, який би вказував на характеристики оригінальних пломб, з метою підтвердження їх підміни. При цьому, технічний паспорт до акту демонтажу ЗВТ від 18.12.2020 не додавався, про що наявна відмітка в самому акті. Таким чином, взагалі неможливо встановити, яким чином працівники позивача при проведенні експертизи встановили факт підміни пломби.

Оскільки, лічильник газу типу «G-6» виданий заводом «Візар» в 2000 році, то логічним є те, що пломби на лічильнику не відповідатимуть ДСТУ 9035:2020, тобто нормативним вимогам, які були введені значно пізніше дати випуску лічильника. Лічильник газу відповідача виготовлений у 2000 році, а тому він має відповідати нормативним актам ДСТУ 3336-96 та Р50-071-98.

Крім того, актом експертизи лічильника газу № 16481 від 24.12.2020 не встановлено, що саме невідповідність пломби ЗВТ заводській вплинула на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, та що саме внаслідок невідповідності пломби ЗВТ заводській - витрати ( споживання ) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалися ( обліковувалися частково чи з порушенням законодавства ) та це призвело до викривлення даних обліку природного газу. Висновком експерта не встановлені будь-які протиправні дії відповідача, спрямовані на крадіжку газу.

З наведених вище підстав, акт експертизи лічильника газу № 16481 від 24 грудня 2020 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом внаслідок його неповноти та неясності. Більше того, в даному документі зазначено комісію про проведення експертизи у складі: начальника служби ПРППЛГ AT «Полтавагаз» - Білоуса О.В., майстра служби ПРППЛГ AT «Полтавагаз» - Арсененка А.О., юрисконсульта юридичного відділу AT «Полтавагаз» - Юренко В.В. Однак, з вказаного акту не вбачається, що зазначені члени комісії мають відповідну кваліфікацію, що вони входять в остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб, який затверджується наказом оператора ГРМ.

П. 3 розділу 10 Кодексу ГРС, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 визначає, що експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом оператора ГРМ.

Натомість, з матеріалів справи слідує, що експертиза лічильника проведена комісією виключно у складі працівників позивача, кваліфікація яких не відома. В роботі комісії не приймали участь представники територіального органу регулятора і метрологічної організації. Позивачем не долучено до суду доказів звернення з відповідними офіційними листами до метрологічної організації, територіального органу регулятора, та не надано жодних документів в підтвердження відмови вказаних організацій делегувати по одному представнику для участі в комісії.

Крім того, як вже вище зазначалося, лічильник газу було демонтовано без участі відповідача, що є грубим порушенням норм законодавства та підтверджується актом демонтажу ЗВТ від 18.12.2020, протоколом про направлення лічильника на експертизу від 18.12.2020. Зокрема, з протоколу про направлення лічильника газу на експертизу вбачається, що підпис напроти графи «Споживач» від 18.12.2020 виконаний ОСОБА_3 , яка є дружиною нового власника домоволодіння, а не ОСОБА_1 ( відповідачем ). Тому, мають місце порушення законних прав ОСОБА_1 , яка не могла надати свої заперечення щодо порядку проведення огляду газового лічильника у встановленому законом порядку.

В даному контексті зазначено, що згідно ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. З огляду на це надано суду копії паспортів громадян ОСОБА_1 ( відповідача ) та ОСОБА_3 ( присутньої на час демонтажу лічильника газу ) та чий підпис відображений на акті демонтажу ЗВТ від 18.12.2020 та протоколі про направлення лічильника на експертизу від 18.12.2020 та який повністю співпадає з підписом ОСОБА_3 , відображеному на паспорті громадянина України.

П. 4.2. ст.102 ЦПК України визначає, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Згідно ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, якщо необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Однак, встановлення факту підпису протоколу про направлення лічильника газу на експертизу від 18.12.2020 ОСОБА_3 , а не відповідачем - ОСОБА_1 , яка на момент його складання працівниками позивача не проживала у домоволодінні, право власності на яке нею безоплатно відчужено ще в 2019 році, не потребує спеціальних знань експерта, оскільки такі обставини суд може встановити на підставі наданих відповідачем копій паспортів з підписами їх власників, підтверджуючих їх особистість.

Згідно ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, в тому числі довіреність, які свідчать, що ОСОБА_3 , яка підписала акт демонтажу ЗВТ від 18.12.2020, протокол про направлення лічильника на експертизу від 18.12.2020 від свого імені є уповноваженим представником відповідача - ОСОБА_1 .

Споживач ( суміжний суб`єкт ринку природного газу ) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач ( суміжний суб`єкт ринку природного газу ) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи ( п.4 р.10 Кодексу ГРС ).

У разі неприбуття споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу ) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписуєте всіма членами комісії, а також споживачем ( суміжним суб`єктом ринку природного або його уповноваженою особою ). Якщо споживач ( суміжний суб`єкт ринку природні газу ) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. У разі відмови від підпису 6удь-кого з членів комісії або споживача ( суміжного суб`єкта ринку природного газу ) уповноваженої ним особи в акті експертизи про це робиться відповідний запис.

Таким чином, відповідач по справі не був повідомлений належним чином час проведення експертизи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості бути присутнім при проведенні експертизи та скористатися належними йому правами. Вказані обставини свідчать про складення акту про проведення експертизи № 16481 від 24.12.2020 в порушення п. 2, 4 глави 10 розділу X Кодексу ГРС.

Згідно п.п. 37 п. 4 глави 1 Кодексу ГРС систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме : 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу ( первинного програмування чи протоколу параметризації ); 3) наслідки, тобто витрата ( споживання ) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується ( обліковується частково чи з порушенням законодавства ), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ,

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17, від 14 квітня 2021 року по справі № 509/4515/18.

Положеннями ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто.

Позивачем не доведено вчинення з боку відповідача усіх складових правопорушення, зокрема, наслідків ( дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача ).

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 909/869/16, постанові від 24.10.2018 року у справі № 914/2384/17 ), в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу ( коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням ). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності ), якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що перерахунок ( донарахування ) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) або роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, що є предметом доказування по справі.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) витрати ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно. Факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача ОСОБА_1 , які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно п. 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем не доведено.

Позивачем також не надано жодного доказу, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу, за який сплачено кошти та в підтвердження того, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 підприємству вчинено шкоду, зокрема шляхом використання недооблікованого газу та недоотримання плати за нього. А ні акт експертизи лічильника, а ні інші надані позивачем докази у підтвердження позовних вимог не містять висновків того, що мав місце вплив на роботу механізму лічильника.

Водночас, зазначено, що відповідач не є тією особою, яка має можливість самостійно візуально встановити коректно чи некоректно обліковуються лічильником витрати природного газу, оскільки відповідач не є фахівцем і спеціалістом в роботі лічильника, і такого прямого обов`язку вона взагалі немає.

Невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 9035:2020, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача сама по собі не свідчить про порушення відповідачем порядку експлуатації вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача, оскільки ОСОБА_1 не може нести відповідальність за ті чи інші невідповідності метрологічних характеристик газового лічильника державним стандартам.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів ( вузлів ) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок ( донарахування ) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу 11 Кодексу ГРС.

Зокрема, п. 3 цієї глави визначено, що до порушень ( за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових ( які кваліфікуються як «не з вини споживача» ), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого ( спожитого ) об`єму природного газу, належать : пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

П. 6 глави 6 розділу 10 Кодексу ГРС, визначено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник ( користувач ), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає : 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу ( обчислювача або коректора об`єму газу ), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті ( споживанні ) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Таким чином, виявлення невідповідності метрологічним характеристикам у роботі лічильника при візуальному огляді відповідачем, у даному випадку було неможливим та потребувало спеціальних знань. Відповідач не мав можливості виявити порушення у роботі лічильника при візуальному огляді, не будучи фахівцем у галузі стандартизації та метрології, тоді як ОСОБА_1 розраховувалася за надані послуги та не допускала будь-яких порушень правил експлуатації лічильника газу, не здійснювала втручань у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу.

При цьому, надана позивачем довідка ДП «Полтавський регіональний науково - технічний центр стандартизації, сертифікації, метрології та сертифікації» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 24.12.2020 ЗІ № 13-Т3/І6481, якою встановлено, що лічильник газу «Візар» № 0089659 не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, підстава для визнання ЗВТ непридатним : зовнішній стан лічильника не відповідає вимогам п.11.1. ДСТУ 9035:2020, похибка вимірювань перевищує допустиму п.14.1. ДСТУ 9035:2020, не є підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності, оскільки відомості, зазначені в ній не свідчать про порушення відповідачем порядку експлуатації вузла обліку.

Зокрема, такий висновок складений після проведеної експертизи, що відповідає п. 10 глави 10 розділу X Кодексу ГРС, де вказано, що після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408.

Поряд з цим, встановлена експертизою невідповідність лічильника вимогам ДСТУ 9035:2020 та невідповідність його метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 9035:2020, не визнавалися порушеннями відповідача ОСОБА_1 згідно з наданим позивачем актом про порушення № 16481 від 10.03.2021. З огляду на це питання відповідності лічильника методологічним характеристикам взагалі не має впливати на вирішення спору по суті. В акті про порушення взагалі не зазначено суті дій чи бездіяльності відповідача, що призвели до збоїв у роботі лічильника, а тому його вини в нібито некоректному визначенні об`єму спожитого газу немає.

Не підтвердженими також позивачем в силу ст. 83, 175 ЦПК України є факти і розмір нанесених йому збитків з огляду на баланс газу лічильника типу «G-6», виданий заводом «Візар» 2000 року № 0089659 на час його демонтажу та розмір виробничо-технічних втрат, нанесених споживачем ОСОБА_1 .

Тобто, вимагаючи відшкодування відповідачем збитків, якими на думку позивача є вартість недооблікованого ( донарахованого ) природного газу в розмірі 47 543,79 грн., позивач повинен був довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу, розмір яких має базуватися виключно на документах.

П. 4-7 глави 1 розділу XII Кодексу ГРС унормовано, що для недопущення негативного дисбалансу в ГРМ за підсумками місяця або календарного року та виходячи зі специфіки формування розподілених і спожитих об`ємів ( обсягів ) природного газу по об`єктах побутових споживачів, що пов`язана з неможливістю одночасно зафіксувати спожитий об`єм газу на кожне 01 число місяця та необхідністю нарахування цих об`ємів, виходячи із норм споживання ( на об`єктах споживачів без лічильників ), планових місячних об`ємів споживання ( на об`єктах споживачів з лічильниками, які не передали до оператора ГРМ їх показання ) та ураховуючи касовий метод розрахунків зазначених споживачів, що передбачено цим Кодексом і є природним фактором невідповідності сформованого оператором ГРМ об`єму ( обсягу ) розподіленого природного газу по об`єктах побутових споживачів порівняно з їх фактичним відбором природного газу з ГРМ, встановлюється такий порядок комерційного балансування ГРМ :

1) оператор ГРМ за підсумками місяця та календарного року на підставі складених актів приймання-передачі природного газу з оператором ГТС та ГДП і ВБГ, які підключені до ГРМ, а також із суміжними операторами ГРМ, які передають газ до ГРМ, формує загальний об`єм ( обсяг ) природного газу, який надійшов до ГРМ у зазначений період;

2) оператор ГРМ за підсумками місяця та календарного року на підставі складених актів приймання-передачі природного газу із суміжними операторами ГРМ, які отримують газ з ГРМ, формує загальний об`єм ( обсяг ) природного газу, який переданий до суміжної ГРМ у зазначений період;

3) оператор ГРМ за підсумками місяця та календарного року формує загальний об`єм ( обсяг ) природного газу, розподіленого споживачам ( у тому числі побутовим споживачам ), підключеним до/через ГРМ, за правилами та вимогами, визначеними цим Кодексом;

4) різниця між об`ємом ( обсягом ) надходження природного газу в ГРМ протягом місяця ( календарного року ) і об`ємом ( обсягом ) природного газу, який розподілений по підключених до/через ГРМ об`єктів споживачів та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду, - є об`ємом ( обсягом ) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, понесених оператором ГРМ протягом зазначеного періоду.

Оператор ГРМ за підсумками місяця та календарного року складає відповідні акти про загальний об`єм ( обсяг ) природного газу, який :

-надійшов до ГРМ протягом визначеного періоду, у тому числі в розрізі суміжних суб`єктів ринку природного газу;

-переданий в суміжні ГРМ протягом визначеного періоду, у тому числі в розрізі суміжних операторів ГРМ;

-розподілений з ГРМ по об`єктах споживачів, підключених до/через ГРМ, протягом визначеного періоду, у тому числі в розрізі кожної категорії споживачів ( промисловість, бюджет, виробники теплової енергії, населення, інші, передбачені законодавством ).

Згідно п. 2 глави 6 розділу XII Кодексу ГРС визначено, що річні розміри нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу для кожного оператора газорозподільної системи, які враховуються при встановленні тарифів на послуги розподілу природного газу, визначаються згідно з «Методикою визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу», затвердженою постановою НКРЕКП від 06.11.2020 № 2033. Оператор ГРМ у порядку, встановленому регулятором, зобов`язаний надавати регулятору звітні дані про фактичні втрати природного газу за підсумками відповідного періоду.

Об`єм ( обсяг ) фактичних виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу складається з нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат, а також понаднормованих втрат природного газу, які виникають під час переміщення природного газу газорозподільною системою. Об`єм ( обсяг ) фактичних втрат та виробничо- технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом ( обсягом ) надходження природного газу, до і Г відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Відтак, з огляду на чинні положення законодавства, позивач в порушення н ЦПК України не надав суду належні, допустимі та достовірні докази в підтвердження факту завдання підприємству реальних збитків з огляду на баланс газу лічильника «G-6», який виданий заводом «Візар» 2000 року № 0089659 на час його демонтажу та розміру виробничо-технічних втрат, нанесених споживачем ОСОБА_1 , хоча вказані обставини підлягають доказуванню саме позивачем. Більше того, АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», основними функціями якого є забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ ( від ГТС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ ( споживачам, для транзиту в інші ГРМ ) не підтверджено документально подання регулятору звітних даних про фактичні втрати природного газу за підсумками відповідного періоду.

Документально не підтвердженою також є сума, пред`явлена позивачем до стягнення, яка згідно зі складеним актом-розрахунком № 12/21/2 від 30.03.2021 необлікованого ( донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу становить 47 543,79 грн.

З вказаного акта слідує, що розрахунок здійснено за період з 19.06.2020 ( за останні 6 місяців ) до 18.12.2020 ( до дня виявлення порушення ). Однак, зі змісту вказаного документа не вдається встановити, які ціни покладено в основу такого розрахунку.

В свою чергу, відомості щодо цін закупівлі природного газу позивачем протягом періоду необлікованого природного газу, які мали бути покладені в основу здійсненого позивачем 30.03.2021 розрахунку в сумі 47 543,79 грн., що наразі є матеріально-правовою вимогою, пред`явленою відповідачеві, не базуються на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання позивачем таких коштів та в порушення вимог ст. 83 ЦПК України разом із позовною заявою не додаються.

Таким чином, позивач не вправі бездоказово і безпідставно перекладати на відповідача ОСОБА_1 тягар відшкодування вартості необлікованого ( донарахованого ) об`єму природного газу на свою користь, вишукуючи будь-які підстави.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення зобов`язання, вчинення саме відповідачем ОСОБА_1 протиправних дій, які б спричинили використання необлікованого ( облікованого частково чи з порушенням законодавства ) природного газу, та їх причинно-наслідкового зв`язку з необлікованим використання природного газу, тобто наявності вини та відповідно наявності встановлених законом підстав для стягнення з неї вартості необлікованого обсягу природного газу.

За таких обставин вважаємо, що позовні вимоги про стягнення вартості необлікованого ( донарахованого ) об`єму природного газу не доведені належними і допустимими доказами, і по суті є безпідставними.

Прохає суд прийняти та долучити до матеріалів справи докази в обгрунтування заперечень відповідача проти позову, які не надано суду на стадії підготовчого провадження з незалежних від нього обставин, наведених у цих письмових поясненнях. Тому прохала відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.07.2014 року Мєдвєдєвою В.І. - приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, в період з 16.07.2014 по 12.04.2019 ОСОБА_1 була власником домоволодіння в АДРЕСА_2 ( а. с. 61 ).

Згідно договору дарування від 12.04.2019 року ОСОБА_1 подарувала вказаний житловий будинок ОСОБА_4 , який зареєстрував право власності у встановленому порядку ( а. с. 61-64, 65-67 ).

18.12.2020 працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» за відсутності відповідача проведено огляд лічильника в належному ОСОБА_1 до 12.04.2019 домоволодінні за обумовленою вище адресою та здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки з подальшим направленням лічильника на експертизу, що підтверджується актом про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, протоколом про направлення лічильника газу на експертизу від 18.12.2020 за підписом присутньої на той час ОСОБА_3 - дружини нового власника домоволодіння.

Представники АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі : Левченко, Крутоголов, Гупотава, ім`я, по батькові, посаду та номер посвідчення яких в порушення «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого постановою КМУ від 08.07.2015 № 474, не зазначено в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, візуально оглянули лічильник газу № 0089659 та запідозрили втручання в його роботу, шляхом підміни пломби заводу-виробника.

При цьому, всі пломби на лічильнику були цілі, що, зокрема, підтверджується записами в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 18.12.2020, та долученими до цих письмових пояснень фотознімків лічильника, зроблених в день його демонтажу. З фотознімків також вбачається, що на лічильнику газу була захисна стрічка, ніяких пошкоджень не було. Представниками позивача в присутності ОСОБА_3 ( дружини нового власника домоволодіння ), розпломбовано засіб вимірювальної техніки 18.12.2020, знято пломбу № 0428711 та захисну стрічку В010906 з лічильника, які станом на 18.12.2020 - дату проведення демонтажу пошкоджені не були.

24.12.2020 за результатами експертизи лічильника газу типу «G-6», заводський № 0089659, встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( лічильник газу ), шляхом пошкодження пломби заводу виробника на суматорі. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020. Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, та надані представником відповідача докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем не доведено вчинення з боку відповідача усіх складових правопорушення, зокрема, наслідків ( дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача ).

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 909/869/16, постанові від 24.10.2018 року у справі № 914/2384/17 ), в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу ( коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням ). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності ), якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що перерахунок ( донарахування ) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) або роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ необліковується або обліковується некоректно, що є предметом доказування по справі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) витрати ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно. Факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача ОСОБА_1 , які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно п. 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем не доведено.

Позивачем також не надано жодного доказу, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу, за який сплачено кошти та в підтвердження того, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 підприємству вчинено шкоду, зокрема шляхом використання недооблікованого газу та недоотримання плати за нього. А ні акт експертизи лічильника, а ні інші надані позивачем докази у підтвердження позовних вимог не містять висновків того, що мав місце вплив на роботу механізму лічильника.

Також, суд вважає, що відповідач не є тією особою, яка має можливість самостійно візуально встановити коректно чи некоректно обліковуються лічильником витрати природного газу, оскільки не є фахівцем і спеціалістом в роботі лічильника, і такого прямого обов`язку вона взагалі немає.

Невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 9035:2020, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача сама по собі не свідчить про порушення відповідачем порядку експлуатації вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача, оскільки ОСОБА_1 не може нести відповідальність за ті чи інші невідповідності метрологічних характеристик газового лічильника державним стандартам.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів ( вузлів ) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок ( донарахування ) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу 11 Кодексу ГРС. П. 3 цієї глави визначено, що до порушень ( за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових ( які кваліфікуються як «не з вини споживача» ), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого ( спожитого ) об`єму природного газу, належать : пошкодження ЗВТ ( лічильника газу ) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата ( споживання ) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

П. 6 глави 6 розділу 10 Кодексу ГРС, визначено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник ( користувач ), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає : 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури, тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу ( обчислювача або коректора об`єму газу ), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті ( споживанні ) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Таким чином, виявлення невідповідності метрологічним характеристикам у роботі лічильника при візуальному огляді відповідачем, у даному випадку було неможливим та потребувало спеціальних знань. Відповідач не мав можливості виявити порушення у роботі лічильника при візуальному огляді, не будучи фахівцем у галузі стандартизації та метрології, тоді як ОСОБА_1 розраховувалася за надані послуги та не допускала будь-яких порушень правил експлуатації лічильника газу, не здійснювала втручань у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу.

При цьому, надана позивачем довідка ДП «Полтавський регіональний науково - технічний центр стандартизації, сертифікації, метрології та сертифікації» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 24.12.2020 ЗІ №13-Т3/І6481, якою встановлено, що лічильник газу «Візар» № 0089659 не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, підстава для визнання ЗВТ непридатним : зовнішній стан лічильника не відповідає вимогам п.11.1. ДСТУ 9035:2020, похибка вимірювань перевищує допустиму п.14.1. ДСТУ 9035:2020, не є підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності, оскільки відомості, зазначені в ній не свідчать про порушення відповідачем порядку експлуатації вузла обліку.

Зокрема, такий висновок складений після проведеної експертизи, що відповідає п. 10 глави 10 розділу X Кодексу ГРС, де вказано, що після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до «Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за № 278/28408.

Поряд з цим, встановлена експертизою невідповідність лічильника вимогам ДСТУ 9035:2020 та невідповідність його метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 9035:2020, не визнавалися порушеннями відповідача ОСОБА_1 згідно з наданим позивачем актом про порушення № 16481 від 10.03.2021. З огляду на питання відповідності лічильника методологічним характеристикам взагалі не має впливати на вирішення спору по суті. В акті про порушення взагалі не зазначено суті дій чи бездіяльності відповідача, що призвели до збоїв у роботі лічильника, а тому його вини в нібито некоректному визначенні об`єму спожитого газу немає.

Понесені позивачем судові витрати не підлягають задоволенню на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 10, 43, 49, 76 - 81, 137, 174, 258, 259, 263 268, 354 ЦПК України, гл. 5 розд.6 Кодексу газорозподільних систем, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості ( донарахованого ) об`єму природного газу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко