Справа № 615/526/22
Провадження № 2-з/615/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

14.06.2022 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, заподіяну протиправними діями відповідача за час роботи на посаді голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області в розмірі 579722 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, перебуваючи на посаді голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області, допустив прийняття сільською радою рішення 10.08.2010, яке не відповідає положенням п.13 постанови КМУ № 177. В свою чергу, не посвідчення свідоцтва про право власності на майновий пай, на думку позивача, призвело до порушення його невизнаного майнового права, нездійснення якого, враховуючи ч.2 ст.12, ч.2 ст.20, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, не є підставою для припинення належного позивачу цивільного права та надає йому право звернутися до суду з проханням забезпечити відшкодування майнової шкоди, завданої протиправними діями посадової особи сільської ради шляхом стягнення вартості майна, визначеної у свідоцтвах продавців паю згідно списку осіб.

Вважає, що відповідач, як голова Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області, не забезпечив посвідчення права власності позивача на майновий пай новим свідоцтвом на право власності на майновий пай члена КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», на підставі договорів купівлі-продажу майнового паю з 36 продавцями, які надали оригінали відповідних свідоцтв, що є правовстановлюючими документами про право власності на пай та не потребують нотаріального посвідчення, що не відповідає положенням п.13 постанови КМУ № 177.

Окрім того, на думку позивача, відповідач безпідставно, не маючи на це повноважень, вніс до порядку денного на розгляд сесії сільської ради питання про відмову у видачі нового свідоцтва на право власності на майновий пай, мотивуючи неправдивими фактами та неправильним тлумаченням Наказу Мінагрополітики № 79 від 23.03.2001, а сільська рада безпідставно, не маючи повноважень, прийняла рішення 10.08.2010 про відмову у видачі позивачу нового свідоцтва про право власності на майновий пай та вилученні і анулюванні свідоцтв продавців паю, мотивуючи тим, що вони отримали майно в натурі згідно рішення загальних зборів співвласників майна від 16.05.2009, не дивлячись на те, що група продавців паю не отримувала фактично таке майно, договір про спільне користування майном відсутній, головою сільської ради не затверджувався. Наполягає, що при переході права власності на майновий пай за договором чи спадкуванням набувачу права видається нове свідоцтво, а старе анулюється сільською радою.

Вказав, що вже неодноразово звертався до суду за захистом набутих майнових прав з цих підстав, але в задоволенні позовів відмовлено. Разом з тим, на його думку, рішення судів не відновлено його порушене право, оскільки питання щодо майна пайового фонду вирішують співвласники на загальних зборах, кожен із яких вправі розпоряджатися свідоцтвом на свій розсуд: продати, подарити тощо. Судами, як зазначає позивач, навіть не встановлювалась завдана йому шкода.

Окрім того, до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити відповідачу вчиняти певні дії до нерухомого майна, що належить та може належати йому на праві приватної власності до закінчення судового процесу.

В обґрунтування необхідності забезпечення вказує на необхідність виконання відповідачем позовних вимог з урахуванням п.2 ч.1 ст.50 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суддя вважає, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Ч.1 ст.151 ЦПК України встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, заява про забезпечення позову не містить РНОКПП за його наявності або номер і серію паспорту відповідача, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відсутнє обґрунтування необхідності застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, зокрема яким чином ці дії стосуються предмету судового розгляду, відсутній перелік нерухомого майна та правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності відповідача на це нерухоме майно.

У відповідності до вимог ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В даному випадку, з урахуванням ст.4 ЗУ «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 становить 2481,00 грн.

Оскільки заява про забезпечення позову подана до суду 14.06.2022, сплаті підлягає судовий збір в сумі 496,20 грн.

Доказів, які б свідчили про сплату або звільнення від сплати судового збору в передбачених законом випадках позивачем не надано.

Враховуючи вимоги ч.10 ст.153 ЦПК України, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.153, 259-261 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.П. Токмакова