КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №756/6606/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2584/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року (суддя Шролик І.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації припинення іпотеки та припинення обтяження, та відновлення записів про іпотеку,

встановив:

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, прийняте приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Потаповим М.Ю. 14 травня 2016 року (індексний номер 29599043) та рішення про припинення обтяження (індексний номер 29598709) на об`єкт нерухомого майна: вбудовані приміщення - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174,48 кв.м.; відновлення запису про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер: 10254, виданий 17 грудня 2010 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно), Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про іпотеку та заборону відчуження щодо нежитлового вбудованого приміщення №3 (група приміщень №17, 21, 22) - офіс за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , як іпотекодержателем такого майна, та стягнути судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 24 листопада 2010 року між ПАТ «Комерційний Банк «Центр» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., який забезпечував виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про відновлювальну кредитну лінію №241110/10-КФ від 24 листопада 2010 року, укладеного між ПАТ «Комерційний Банк «Центр» та ОСОБА_1 . За умовами вказаного кредитного договору заставодавець зобов`язався повернути заставодержателю кредитні кошти в розмірі 1 500 000грн у строк до 23 травня 2011 року зі сплатою 24%

річних.

Позивач стверджував, що відповідно до п. п. 1.2, 1.3 договору іпотеки предметом іпотеки є майнові права на нерухоме майно, яким є нежитлові вбудовані приміщення - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174,48кв.м., які належать іпотекодавцю на праві власності на підставі договору від 9 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. за зареєстрованим номером №1796. У подальшому вбудованим приміщенням - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Позивач посилався на те, що між ПАТ «Комерційний Банк» Центр» та ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» 17 грудня 2010 року був укладений договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеним 24 листопада 2010 року між ПАТ «Комерційний Банк «Центр» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. В цей же день між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та ним був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений цим же приватним нотаріусом, що зареєстровано у реєстрі за №10254.

Позивач зазначав, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року (справа №756/8172/15-ц) був задоволений позов ОСОБА_1 до нього про припинення іпотеки нерухомого майна (вбудованого приміщення - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн.), яке рішенням Апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16 листопада 2016 року, було скасовано та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Проте, в період перебування справи на апеляційному перегляді, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потапов М.Ю. 14 травня 2016 року о 13:46:02 год. на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, що не набрало законної сили, вніс запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення іпотеки (індексний номер 29599043) та припинення обтяження (індексний номер 29598709). Після скасування обтяження ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 2017 року відчужив майно на користь ОСОБА_3 , а 18 травня 2018 року відбувся поділ спірного нерухомого майна на нежитлове вбудоване приміщення №3 (групи приміщень №17), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа 68,9кв.м., та нежитлове вбудоване приміщення №3 (групи приміщень №21, 22), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа 111,2кв.м.

Позивач вважав, що запис про припинення іпотеки та обтяження був зроблений з порушенням норм Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, прийняте приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем 14 травня 2016 року (індексний номер 29599043) та рішення про припинення обтяження (індексний номер 29598709) на об`єкт нерухомого майна: вбудовані приміщення - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м "Оболонь", 3-А мкрн., загальною проектною площею 174.48кв.м. Відновлено записи про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер: 10254, виданий 17 грудня 2010 року нотаріусом Київського міського нотаріального

округу Мінюковою-Кручиною Т.П., шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно), Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про іпотеку та заборону відчуження щодо нежитлового вбудованого приміщення №3 (група приміщень №17, 21, 22) - офіс за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , як іпотекодержателем такого майна. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в рівних частинах по 908грн з кожного.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач посилається на неврахування судом рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову про стягнення з нього боргу за договором про відновлювальну кредитну лінію № 241110/10/КФ від 24 листопада 2010 року, оскільки кредитні кошти ним ніколи не отримувалися, а тому ніяких зобов`язань перед позивачем він ніколи не мав.

Також відповідач вважає, що суд безпідставно не застосував позовну давність, про що було заявлено під час розгляду справи, оскільки реєстрація відбулася у 2016 році, а з даним позовом позивач звернувся до суду у квітні 2021 року, хоча відомості про реєстрацію є у відкритому доступі, про що іпотекодержатель міг бути обізнаним, починаючи з 2016 року.

У поясненнях на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до Міністерства юстиції України, посилаючись на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги доводи представника міністерства про те, що Міністерство юстиції України не є належним відповідачем у даній справі, оскільки Міністерство юстиції України наділено організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а скасування рішення державного реєстратора на підставі судового рішення проводиться державним реєстратором. Міністерство юстиції України своїми діями чи бездіяльністю не порушило прав позивача, а тому є неналежним відповідачем у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Кумановський М.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки відсутні правові підстави для застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності з огляду на те, що відомості про скасування реєстрації вперше ОСОБА_2 отримав лише у вересні 2019 року.

Крім того, з огляду на досліджені судом докази, наявні в матеріалах справи, а також досліджені матеріали цивільної справи №756/8172/15-ц Оболонський районний суд м. Києва у своєму рішенні від 8 листопада 2021 року прийшов до вірного висновку, що у приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Потапова М.Ю., як реєстратора, були відсутні правові підстави для прийняття 14 травня 2016 року рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки на об`єкт нерухомого майна, з огляду на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року на час проведення державної реєстрації не набуло законної сили та скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва 7 червня 2016 року.

Міністерство юстиції України, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги шляхом направлення судової повістки-повідомлення на поштову адресу місця знаходження юридичної особи, яка отримана 11 липня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.130, т. 2), у судове засідання свого представника не направило, причини неявки представника у судове засідання 7 вересня 2022 року апеляційному суду не

повідомило, клопотання про перенесення судового засідання не подало.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом іпотекодержателем спірного майна зареєстрована ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки, укладеного 27 червня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В., апеляційний суд притягнув ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи.

Третя особа ОСОБА_4 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення на її поштову адресу (с.с.126, т.2), однак судова повістка-повідомлення повернулася до апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші про відсутність адресата за вказаною адресою (с.с.132-133, т. 2).

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Третя особа ОСОБА_4 не повідомила апеляційному суду іншу адресу.

Виходячи із зазначених норм процесуального права, Міністерство юстиції України та третя особа ОСОБА_4 про день та час розгляду апеляційної скарги 7 вересня 2022 року повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст. 372 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність вказаних учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , його представника - адвоката Хоменко І.П. та представника ОСОБА_3 - адвоката Джяутова В.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача - адвоката Гора Р.М., який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 24 листопада 2010 року між ПАТ «Комерційний Банк «Центр» та ОСОБА_1 був укладений договір про відновлювальну кредитну лінію № 241110/10-КФ, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 1 500 000грн, а позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти 23 травня 2011 року та сплатити за користування кредитною лінією проценти у розмірі 24% річних.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що витікають з договору про відновлювальну кредитну лінію № 241110/10-КФ від 24 листопада 2010 року, в цей же день між ПАТ «Комерційний Банк «Центр» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, предметом якого є майнові права на нерухоме майно, яким є нежитлові вбудовані приміщення - офіс № 3 - житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174,48кв.м., які належать ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору від 9 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрований у реєстрі за №9815. В договорі також зазначено, що при його посвідченні нотаріусом накладається заборона

відчуження майнових прав.

Пунктом 4.1.11. договору іпотеки сторони визначили, що протягом 3 календарних днів з дня отримання іпотекодавцем правовстановлюючих документів на нерухоме майно, майнові права на яке є предметом іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний повідомити про це іпотекодержателя та укласти з іпотекодержателем додатковий договір до цього договору, за яким передати в іпотеку зазначене нерухоме майно.

17 грудня 2010 року між ПАТ «Комерційний Банк» Центр» та ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» укладений договір про заміну кредитора у зобов`язанні, за умовами якого, новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» набуває усього об`єму прав, що належать первісному кредитору ПАТ «Комерційний Банк» Центр» у відповідності до умов вказаного договору іпотеки. Новий кредитор є новим іпотекодержателем за вказаним договором іпотеки. Новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за забезпечувальними зобов`язаннями. Договір підписано первісним кредитором, новим кредитором та боржником ОСОБА_1 (с.с. 15-16, т. 1).

Згідно Договору відступлення прав за Іпотечним договором від 17 грудня 2010 року ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» здійснила уступку права вимоги за основним зобов`язанням за договором про відновлювану кредитну лінію № 241110/10-КФ від 24 листопада 2010 року ОСОБА_2 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстровано у реєстрі за №10254. Також в договорі зазначено, що новий кредитор є новим іпотекодержателем за вказаним договором іпотеки (с.с. 17-18, т. 1).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що 23 квітня 2013 року на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, який видано 6 березня 2014 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві на нежитлове вбудоване приміщення № 3 (група приміщень № 17,21, 22) - офіс за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 171,9кв.м., зареєстровано право власності ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року (справа №756/8172/15-ц) задоволено позов ОСОБА_1 , визнано припиненим договір відступлення прав за іпотечним договором №10254 від 17 грудня 2010 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Народна Позика» та ОСОБА_2 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (с.с. 21-22, т. 1).

Судом першої інстанції також досліджено в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 756/8172/15-ц, з яких встановлено, що копія рішення суду від 28 жовтня 2015 року була отримана представником відповідача 4 листопада 2021 року, а 6 листопада 2015 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано апеляційну скаргу (с.с. 118, 119, 120 том 1).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва 7 червня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог (с.с. 23-30, т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 листопада 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. (с.с. 31-37, т. 1).

Як встановлено з відомостей Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 26 вересня 2019 року по заяві ОСОБА_6 , приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потапов М.Ю. 14 травня 2016

року о 13:46:02 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року вніс запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення іпотеки (індексний номер 29599043). Також, 14 травня 2016 року о 12:51:37 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Потаповим М.Ю. припинено обтяження (індексний номер 29598709) (с.с. 40-54, т. 1).

Крім того, 14 травня 2016 року на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 серпня 2015 року Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтрейдхолдінг1» на нежитлове вбудоване приміщення № 3 (групи приміщень № 17,21,22) - офіс, загальною площею 193,3кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 13 липня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове вбудоване приміщення № 3 (група приміщень № 17, 21, 22) офіс, загальною площею 193,3кв.м. за адресою АДРЕСА_1 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна після його виведення зі складу учасників ТОВ «Тайтрейдхолдінг1».

20 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового вбудованого приміщення № 3 (групи приміщень № 17, 21, 22) - офіс, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 193,3кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В.

18 травня 2018 року на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна, видного 13 квітня 2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого 13 квітня 2018 року ФОП ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кисельовою Н.В. зареєстрований поділ об`єкта нерухомого майна на два приміщення: нежитлове вбудоване приміщення № 3 (групи приміщень № 17), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 68.9кв.м.; та нежитлове вбудоване приміщення № 3 (групи приміщень № 21, 22), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 111.2кв.м, власником яких є ОСОБА_3 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Потапова М.Ю., як реєстратора, були відсутні правові підстави для прийняття 14 травня 2016 року рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки, на об`єкт нерухомого майна: вбудовані приміщення - офіс № 3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174.48 кв.м., з огляду на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року на час проведення державної реєстрації не набуло законної сили та скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва 07 червня 2016 року.

Також з огляду на те, що нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 24 листопада 2010 року, змінило свої технічні характеристики, зокрема площу та розподілено на окремі об`єкти нерухомості, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги також в частині відновлення запису про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер: 10254, виданий 17 грудня 2010 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. шляхом внесення відповідних

відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно), Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про іпотеку та заборону відчуження щодо нежитлового вбудованого приміщення № 3 (група приміщень № 17, 21, 22) офіс за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , як іпотекодержателем такого майна.

Проте, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим

майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права

на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про іпотеку», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, було визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 24 листопада 2010 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Соколянським Д.В. на підставі договору відступлення прав за іпотечним договором здійснено реєстрацію про іпотеку майнових прав на нерухоме майно, іпотекодержателем яких є ОСОБА_2 , а іпотекодавцем - ОСОБА_1 .

Згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку», у редакції на час прийняття судом рішення у справі № 756/8172/15-ц, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших

підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2015 року у справі № 756/8172/15-ц, яким було визнано припиненим договір відступлення прав за іпотечним договором № 10254 від 17 грудня 2010 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_2 , чинності не набрало, скасоване рішенням Апеляційного суду міста Києва від 7 червня 2016 року, а відтак виконанню не підлягало.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що14 травня 2016 року приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потапов М.Ю. не мав правових підстав для реєстрації припинення іпотеки (індексний номер 29599043) та припинення обтяження предмета іпотеки (індексний номер 29598709) на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2015 року.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Потапова М.Ю. та скасування його рішення від 14 травня 2016 року про державну реєстрацію припинення іпотеки (індексний номер 29599043) та рішення про припинення обтяження предмета іпотеки (індексний номер 29598709) підлягають задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 24 листопада 2010 року, змінило свої технічні характеристики, зокрема площу та розподілено на окремі об`єкти нерухомості, а відтак відновленню підлягає запис про іпотеку та заборону відчуження щодо нежитлового вбудованого приміщення № 3 (група приміщень № 17,21,22) офіс за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , як іпотекодержателем цього майна.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень статті 50 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» у разі закінчення будівництва, зміни або розірвання іпотечного договору банк вносить в установленому законом порядку зміни щодо обтяження нерухомості іпотекою.

Нотаріус за повідомленням банку накладає заборону на відчуження збудованої нерухомості, яка є предметом іпотеки, якщо це передбачено іпотечним договором.

Пунктом 4.1.11. договору іпотеки від 24 листопада 2010 року сторони визначили, що протягом 3 календарних днів з дня отримання іпотекодавцем правовстановлюючих документів на нерухоме майно, майнові права на яке є предметом іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний повідомити про це іпотекодержателя та укласти з іпотекодержателем додатковий договір до цього договору, за яким передати в іпотеку зазначене нерухоме майно.

Матеріали справи не містять відомостей, коли було закінчено будівництво житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., у який вбудовані нежитлові приміщення офіс № 3. Разом з цим, з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 23 квітня 2013 року на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , виданого 22 травня 2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлове вбудоване

приміщення № 3 (група приміщень № 17, 21, 22) офіс за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 171,9кв.м. У подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені зміни щодо підстав виникнення у ОСОБА_1 права власності на вказане нежитлове приміщення - на дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 6 березня 2014 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що після завершення будівництва та прийняття житлового будинку в експлуатацію, позивачем, як іпотекодержателем, не було зареєстровано обтяження спірного нежитлового приміщення і сторони іпотечного договору не уклали додаткової угоди щодо зміни предмета іпотеки.

Отже, жодна сторона іпотечного договору не виконала своїх зобов`язань за іпотечним договором, так як іпотекодавець не повідомив іпотекодержателя про отримання правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а іпотекодержатель не вчинив дій щодо реєстрації обтяження іпотекою новозбудованої нерухомості, а також не було укладено додаткової угоди до іпотечного договору про зміну предмета іпотеки.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що предмет іпотеки змінив свої технічні характеристики, оскільки предметом іпотеки не було нерухоме майно, а були майнові права на нерухоме майно, яким були нежитлові вбудовані приміщення - офіс № 3 - житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174,48кв.м.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц сформульовано висновки, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення; у разі скасування незаконного судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду; це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек; договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відновлення запису про іпотеку та заборону відчуження підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що судовими рішеннями позивачу відмовлено у задоволенні його позовів про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №241110/10-КФ від 24 листопада 2010 року, оскільки судами встановлено, що ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором не отримував, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як судовим рішенням ОСОБА_1 з цих підстав відмовлено у задоволенні позовних вимог про припинення іпотеки, а відтак іпотека є дійсною.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до вимог позивача позовну давність, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових

прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Судом встановлено, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2015 року про припинення іпотеки нерухомого майна не набрало законної сили станом на 14 травня 2016 року, а відтак виконанню не підлягало.

ОСОБА_2 у встановлені законом строки оскаржив вказане рішення у апеляційному порядку і станом на 14 травня 2016 року апеляційний розгляд тривав.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_2 мав правомірні сподівання, що всі учасники спірних правовідносин будуть дотримуватися принципу добросовісності, а після судового рішення Апеляційного суду міста Києва від 7 червня 2016 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою та залишення цього рішення в силі судом касаційної інстанції 16 листопада 2016 року, не мав підстав вважати, що скасоване судове рішення було виконане.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для обрахування строку позовної давності з 14 травня 2016 року - прийняття приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. рішення про внесення запису про припинення іпотеки на майнові права на нерухоме майно, яким були нежитлові вбудовані приміщення - офіс № 3 - житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в м. Києві, ж/м «Оболонь», 3-А мкрн., загальною проектною площею 174,48кв.м.

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду у повному обсязі, однак не наводить доводів незаконності рішення в частині задоволення позовних вимог, заявлених до Міністерства юстиції України та ОСОБА_3 .

При цьому, ні Міністерство юстиції України, ні ОСОБА_3 рішення суду не оскаржували, ОСОБА_1 не має повноважень представляти інтереси вказаних відповідачів, а відтак колегія суддів вважає, що в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не переглядає рішення суду в частині вирішення позовних вимог, заявлених до Міністерства юстиції України та ОСОБА_3 , враховуючи відсутність апеляційної скарги вказаних відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, однак висновки суду в частині відновлення запису про іпотеку та заборону відчуження не відповідають обставинам справи та наданим доказам, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 8 листопада 2021 року в частині відновлення запису про іпотеку та заборону відчуження змінити.

Відновити записи про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер: 10254, посвідченого 17 грудня 2010 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Тетяною Павлівною шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Реєстру прав власності на нерухоме майно), Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про іпотеку та заборону відчуження щодо майнових прав на нежитлові вбудовані приміщення - офіс №3 житлового будинку, розташованого на будівельному майданчику НОМЕР_3 в місті Києві, житлового майданчику «Оболонь», 3-А мікрорайон, загальною проектною площею 174,48 кв.м.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк