КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Центр протидії корупції» про зобов`язання вчинити дії та спростування недостовірної інформації, -

установив:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала на розгляді справа за вказаним вище позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, частково задоволено клопотання представника відповідача про визнання зловживання процесуальними правами та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ГО «Центр протидії корупції» про зобов`язання вчинити дії та спростування недостовірної інформації.

Визнано дії позивача ОСОБА_1 - зловживанням процесуальними правами.

Застосовано до позивача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744,30 грн.

В іншій частині заявлених у клопотанні вимог - відмовлено.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов на підставі того, що позивачем подавалися до суду декілька позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також подальше неодноразове залишення частини цих позовів без розгляду за заявами позивача.

Вказані дії суд розцінив зловживанням учасником судового процесу (позивачем) процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що першу позовну заяву позивач ОСОБА_1 подав до Печерського районного суду м. Києва 05 листопада 2021 року.

Через відсутність будь-якої кореспонденції з суду на електронну та поштову адресу, телефон позивача, через відсутність будь-яких судових рішень по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 18 листопада 2021 року позивач подав повторно позовну заяву до суду.

Позовні заяви були подані позивачем в умовах карантину, коли був обмежений доступ до судів, не всі суди працювали, не всі відділи судів (канцелярії) здійснювали прийом вхідної документації, документи подавались через скриньку, тощо.

Хвилюючись, що позовні заяви загубились в суді, позивач ОСОБА_1 13 грудня 2021 року повторно звернувся до суду та подав різними способами (поштою, через канцелярію, в скриньку вхідної кореспонденції) позовні заяви до ГО «Центр протидії корупції» про зобов`язання вчинити дії та спростування недостовірної інформації.

Станом на 13 грудня 2021 року, коли судом зареєстровані позови ОСОБА_1 в справах №757/6641/21, №757/66412/21, №757/66309/21, по перших двох раніше поданих справах №757/59127/21 та №757/61661/21 відсутні будь-які рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

По справі №757/61661/21 і станом на дату подання даної апеляційної скарги відсутні будь-які ухвали/рішення в реєстрі.

По справі №757/59127/21, ухвала про самовідвід судді від розгляду справи оприлюднена в ЄДРСР 15 грудня 2021 року.

Тобто, до 13 грудня 2021 року позивачем із єдиного державного реєстру судових рішень не було отримано жодної інформації про рух його заяв у суді, хоча всі передбачені ст.ст.185 та 187 ЦПК України строки щодо прийняття чи залишення позовної заяви без руху закінчились.

Звертає увагу, що він з метою недопущення затягування у розгляді його заяви у даній справі, подав по інших справах заяви про відкликання позовної заяви, оскільки не мав на меті зловживати правами, чи завдавати шкоду будь-кому, всі заяви подані у дозволений спосіб, дії позивача викликані виключно побоюваннями втрати його заяв.

Справа розглядалась судом без будь-яких порушень строків розгляду, зі сторони позивача не було здійснено жодних дій спрямованих на затягування судового процесу.

Просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про визнання зловживання процесуальними правами та залишення позову без розгляду.

На дану апеляційну скаргу ГО «Центр протидії корупції» подала відзив, обґрунтовуючи його тим, що загалом, до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було подано шість ідентичних позовів, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Пояснення позивача про те, що його позови начебто губилися і він подавав їх знову і знову, загалом шість разів, не заслуговують на увагу.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач якимось чином звертався до суду із запитами про те, чи зареєстровано його позовну заяву.

Також відсутні будь-які докази звернення позивача зі скаргами на протиправні дії/бездіяльність службових осіб Печерського районного суду м. Києва.

Доводи про загублені, втрачені та незареєстровані позови спростовуються звітами авторозподілів справ, які доступні на веб-порталі «Судова влада України».

Таким чином, жодні доводи та пояснення позивача не спростовують факт зловживання ним своїми процесуальними правами, ке виразилося у подачі шести однакових позовів до одного і того ж суду.

Вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року постановлена з повним дотриманням вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Просила, залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 неодноразового звертався до Печерського районного суду м. Києва з аналогічними позовними заявами, що й у даній справі.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року (справа №757/59127/21-ц, головуючий суддя Ільєва Т.Г.), позовну заяву ОСОБА_1 до ГО «Центр протидії корупції» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду за його заявою.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року (справа №757/66412/21-ц, головуючий суддя Остапчук Т.В.), позовну заяву ОСОБА_1 до ГО «Центр протидії корупції» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду за його заявою.

Також, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року (справа №757/66411/21-ц, головуючий суддя Батрин О.В.), позов ОСОБА_1 до ГО «Центр протидії корупції» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду за його заявою.

Всі перелічені вище судові рішення позивачем не оскаржувалися та набули законної сили.

При цьому, до Печерського районного суду м. Києва подано ще два аналогічних позови ОСОБА_1 до ГО «Центр протидії корупції» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити, а саме: справа №757/61661/21 (суддя Новак Р.В.) та справа №757/67128/21 (суддя Вовк С.В.).

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частиною 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст.148 ЦПК України передбачене право суду постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про накладення на позивача штрафу в порядку процесуального примусу, у зв`язку із зловживанням процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами позивачем полягало у поданні декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, подальше неодноразове їх залишення без розгляду за власною ініціативою ОСОБА_1 , метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 30 січня 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба