Справа № 372/2/22
Провадження № 2-606/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Бойко В.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просив стягнути з батька ОСОБА_3 аліменти на своє утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що встановлено у відповідному періоді, щомісячно від дня звернення до суду і до досягнення 23 річного віку або завершення навчання, в залежності від того яка подія настане раніше. В обґрунтування позову позивач вказав, що 06.08.2000 року між його батьками, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який 09.07.2020 року розірвано. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2020 року стягнуто з аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 04.10.2021 року позивачу виповнилось 18 років, відповідно до ст.6 СК України він втратив статус дитини. 11.06.2021 року його було зараховано на програму «Фаундейшн» за спеціальністю «Економіка та Бізнес» Амстердамського університету (Нідерланди) на навчальний рік з 01.09.2021 року по 31.08.2022 року. До моменту переїзду на навчання в Амстердам позивач постійно проживав разом з матір`ю та сестрою в смт. Козин, Обухівського району Київської області та повністю знаходився на утриманні матері. Оскільки позивач навчається на денні формі, стипендії не отримує, самостійного заробітку не має, постала потреба в матеріальній допомозі з боку батька, так як батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Потреба в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, канцелярії та підручників, тощо. Матір позивача, ОСОБА_4 оплачує вартість навчання та квитки на проїзд до місця навчання, надає йому кошти на проживання та харчування. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, є засновником кількох товариств, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання, оскільки обов`язок щодо утримання дитини має покладатись не тільки на матір, а й на батька.

19 квітня 2022 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23 червня 2022 року судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 , примирення за участю судді та в додатковій перевірці повноважень представника позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, зазначила, що позивач досяг повноліття та продовжує навчання на контрактній основі на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштування та одержання доходу. Витрати по утриманню сина несе лише його матір, хоча батько теж має таку можливість.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в поданому до суду 09.06.2022 року відзиві просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином відповідача ОСОБА_3 , відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції.

Як вбачається з копії підтвердження про зарахування, перекладеного з англійської мови на українську мову та засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. справжність підпису перекладача в тому, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер студента: НОМЕР_2 зарахований до програми Фаундейшн за спеціальністю Економіка та Бізнес Амстердамського університету на навчальний рік з 1 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року.

Відповідно копії підтвердження статусу студента від 09.12.2021 року наданого підрозділом Амстердамського університету з якого видно, що ОСОБА_7 зараховано студентом денної форми навчання за програмою ОНКАМПУС Амстердам (ONCAMPUS Amserdam) до Амстердамського університету на денну форму навчання дата початку навчання 20 вересня 2021 року по 05 червня 2022 року.

З витягу №1854-11 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого центром надання адміністративних послуг Козинської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Повнолітній син відповідача, який продовжує навчання, відповідно до вимог ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання.

На теперішній час, тобто після досягнення позивачем повноліття, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тоді як позивач потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що відповідач працездатний, отримує заробіток (дохід), має на утрмианні неповнолітню дочку. Вказана обставина також не заперечується відповідачем.

Отже, судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, але ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на його навчання.

Оскільки судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але не приймає участі в матеріальному утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, то суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 грудня 2021 року до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку або закінчення навчання в залежності від того яка подія настане раніше, відповідно до приписів ст.200 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право ОСОБА_5 , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При цьому, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Суд встановив, що позивач має потребу в утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання, тому не працює, інформації, чи отримує позивач стипендію, у довідці навчального закладу не зазначено.

Тому, суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу).

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Враховуючи, що право позивача, який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька відповідача порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає частковому задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 грудня 2021 року до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку або закінчення навчання в залежності від того яка подія настане раніше, а у разі припинення навчання право на утримання слід припинити, так як обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, враховуючи, що на період навчання він не має самостійного заробітку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, який зобов`язаний утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) як на повнолітнього сина, який продовжує навчання аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 грудня 2021 року до досягнення ОСОБА_2 23-річного віку або закінчення навчання в залежності від того яка подія настане раніше.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виховання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2022 року.

Суддя Т.В. Проць