ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28038/18

Провадження № 22-ц/4820/982/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю позивача, представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 05 квітня 2022 року.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області, посилався на те, що 02.10.2009 року довіреним силових відомств ОСОБА_2 було скоєно замах на його вбивство та правозахисника ОСОБА_3 , який вистрелив у вікно приміщення (офісу) і випадково куля не зачепила позивача.

28.10.2009 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального прокурора України із заявою про цей злочин, додав фотознімок сліду кулі в склі шибки вікна, зазначив мотиви замаху на його вбивство - помста за опубліковані в газету «Голос Громади» статті «Новітні репресії теперішнього режиму».

Проте постанова про порушення кримінальної справи не була винесена, а протягом трьох років приймалися постанови про відмову у порушенні кримінальної справи.

Вказані незаконні постанови поліції скасовувалися постановами Хмельницького міськрайонного суду - судді Граб Л. від 21.05.2010 року, судді Салоїд Н. від 31.01.2011 року, судді Вітушинської О. від 22.06.2012 року та від 21.03.2012 року.

Також окремою ухвалою апеляційного суду Хмельницької області в складі суддів Заречної І., Латюка П., Цугеля І. від 11.10.2011 року визнавалася протиправною бездіяльність прокуратури по прикриттю злочинів працівників міліції.

14.04.2012 позивач разом із ОСОБА_4 звернулися з листом-заявою до Президента України, щоб звільнити з посади прокурора Хмельницької області ОСОБА_5 за прикриття замаху на вбивство позивача та ОСОБА_3

15.05.2012 року біля бібліотеки Островського в м. Хмельницькому позивача побив невідомий, а 22.05.2012 року біля обласної лікарні в м. Хмельницькому невідомий наніс до двадцяти ударів каменем по голові та тілу ОСОБА_6 , від яких він помер в міській лікарні. Відомості щодо вказаних подій не внесено до ЄРДР, поліція не виконала постанову суду від 25.12.2012 року про скасування постанови т.в.о. начальника СКР ЦВМ Хмельницького МВ Попова С.В. від 18.08.2012 року як незаконної про відмову в порушенні кримінальної справи.

В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач зазначав, що незаконні дії поліції вчинялися проти нього як журналіста, активіста, за публікації статті в газеті, за подання заяв Генеральному прокурору, президентам про злочини керівництва держави, генеральної прокуратури, СБУ, розкрадання держави.

Непорушенням кримінальних справ, незаконним їх закриттям, невиконанням постанов Хмельницького міськрайонного суду та окремої ухвали Апеляційного суду Хмельницької області влада в особі прокуратури, поліції психологічно знищувала позивача, піддала його дискримінації - примусила роками ходити по судах, переносити муки і душевні страждання, принизила його авторитет як в суспільстві, так і в сім`ї, на роботі.

Переслідування шляхом незаконних арештів, фабрикування кримінальних справ, побиття, - вказані дії поліція здійснювала тривалий період, протягом трьох років, а тому просив стягнути з держави на свою користь 1 млн. грн. моральної шкоди.

Протокольною ухвалою суду від 04.07.2021 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.04.2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 6500 грн. компенсації моральної шкоди.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в позові повністю. В позовній заяві позивач не зазначив, які саме протиправні дії, чи бездіяльність вчинено цим органом і чим завдано шкоду позивачу. За клопотанням відповідача залучено Ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області.

Судовими рішеннями Хмельницького міськрайонного суду, на які посилається позивач, не визнано незаконними дії чи бездіяльність працівників Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо позивача.

ОСОБА_1 не зазначив, яким учасником кримінального провадження він є згідно норм КПК України. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження заподіяння йому ГУНП в Хмельницькій області моральної шкоди і не зазначено з яких саме міркувань моральна шкода визначена в сумі 1млн. грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, суд в порушення ст. 75 ЦПК України не врахував наявні в нього вади слуху та не задовольнив клопотання про призначення перекладача. Також в рішенні суду першої інстанції відсутній аналіз представлених ним доказів завданої моральної шкоди, визначений розмір відшкодування є неспівмірно малим порівняно з завданою шкодою. Судом першої інстанції дана неправильна оцінка завданої йому моральної шкоди, не наведено мотиви протиправних дій поліції проти нього, не враховано, що ці дії проти нього тривали понад 10 років. Не враховано, що злочинність дій працівників органів дізнання встановлена постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2010 року, 31.01.2011 року, 22.06.2011 року, 25.12.2012 року, та ухвалами апеляційного суду.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в жовтні 2009 року із заявою про порушення кримінальної справи по факту замаху на його вбивство та вбивство правозахисника ОСОБА_3 , який мав місце 02.10.2009 року о 23 год. шляхом пострілу у вікно приміщення (офісу), де останні працювали.

06.03.2010 року оперуповноваженим СКР ЦВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області лейтенантом міліції Мишляковським Д.А. винесено постанову про відмову в порушення кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2010 року постанову о/у СКР ЦВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області від 06.03.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України на підставі ст. 6 п. 1 КПК України скасовано, а матеріали направлено в прокуратуру м. Хмельницького для проведення додаткової перевірки.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2011 року постанову о/у СКР ЦВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області від 22.10.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи скасовано, а матеріали направлено в прокуратуру м. Хмельницького для проведення додаткової перевірки.

15.04.2011 року о/у СКР ЦВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області лейтенантом міліції Дрозд С.О. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 по факту замаху на його життя - пострілу по вікну приміщення будинку по АДРЕСА_1 , де він працював 02.10.2010 року.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2011 року постанову о/у СКР ЦВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області від 15.04.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи скасовано, а матеріали направлено в прокуратуру м. Хмельницького для проведення додаткової перевірки.

11.10.2011 року Апеляційним судом Хмельницької області винесено окрему ухвалу, де зазначено, що скасування трьох постанов органу дізнання про відмову у порушенні кримінальної справи, фактично свідчать про імітацію перевірки заяви ОСОБА_1 про злочин, а не про всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи, як того вимагає ст. 22 КПК України, та про неналежний прокурорський нагляд за такою перевіркою органом дізнання.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2012 року постанову т.в.о. начальника СРК ЦВМ Хмельницького МВ УСВМ України в Хмельницькій області ст. лейтенанта міліції Попова С.В. від 18.08.2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи по факту смерті ОСОБА_7 скасовано, а матеріали перевірки направлено прокурору м. Хмельницького для організації додаткової перевірки.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що неодноразове прийняття працівниками органів внутрішніх справ рішень про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою позивача про злочин у спосіб, який вочевидь для заявника демонструє ігнорування його доводів, підтверджує факт тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб відповідача, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, розмір відшкодування якої визначено у 6500 грн.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, зокрема, у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації.

Отже, з врахуванням наведених норм права в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Суд першої інстанції на підставі належно оцінених доказів правильно констатував, що систематичне прийняття процесуальних рішень про відмову в порушенні кримінального провадження без проведення відповідно до норм КПК України перевірки заяви ОСОБА_1 про злочин, що підтверджується фактом їх скасування, окремою ухвалою апеляційного суду, цілком підтверджує протиправну бездіяльність посадових осіб підрозділу УМВС України у Хмельницькій області.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо неправильного визначення розміру завданої йому моральної шкоди, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з представлених доказів, постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2010 року, 31.01.2011 року, 22.06.2011 року скасовано постанови посадових осіб Центрального відділення міліції Хмельницького міського відділу УМВСУ в Хмельницькій області відповідно від 06.03.2010 року, 22.10.2020 року, 15.04.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України на підставі ст. 6 п. 1 КПК України, з направленням матеріалів до прокуратури м. Хмельницького для проведення додаткової перевірки.

При цьому скасована постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25.12.2012 року постанова т.в.о. начальника СРК ЦВМ Хмельницького МВ УСВМ України в Хмельницькій області ст. лейтенанта міліції Попова С.В. від 18.08.2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи прийнята за заявою по факту смерті ОСОБА_7 , і не має стосунку до перевірки заяви ОСОБА_1 по факту замаху на нього 03.10.2009 року.

Отже, вказані докази, як і окрема ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 11.10.2011 року, цілком підтверджують факт протиправної бездіяльності посадових осіб підрозділу УМВСУ в Хмельницькій області у період з жовтня 2009 року (часу подачі заяви про злочин ОСОБА_1 ) по червень 2011 року.

Водночас матеріали справи не містять інших доказів, на підставі яких можливо було б встановити, які в подальшому були прийняті процесуальні рішення за заявою ОСОБА_1 про злочин, чи оскаржував він подальші процесуальні рішення, і чи мала місце протиправна бездіяльність органу міліції щодо перевірки цієї заяви і надалі.

Згідно повідомлення Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 28.12.2021 року № 16103/121/119-2021 матеріали за зверненнями ОСОБА_1 знищено у зв`язку із закінченням термінів їх зберігання.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що протиправна бездіяльність правоохоронного органу щодо нього тривала більш як 10 років, не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Матеріали справи також не містять достатніх та допустимих доказів, що протиправна бездіяльність правоохоронного органу вчинялася щодо позивача з метою його морального знищення за журналістську діяльність та боротьбу з корупцією.

У справі наявні висновки лікарів-отоларингологів, сурдологів від 05.12.2013 року, 03.09.2020 року, 28.03.2022 року про захворювання вух та зниження слуху позивача, а також проходження ним лікування у лікаря-невролога від стресу (а.с.135-137).

Разом з тим, зазначені докази не доводять причинно-наслідковий зв`язок між протиправною бездіяльністю правоохоронного органу у період з жовтня 2009 року по червень 2011 року та наявними у позивача захворюваннями.

З врахуванням наведених обставин справи та зібраних доказів суд першої інстанції належно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру, тривалості та обсягу душевних страждань позивача, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагали додаткових зусиль для організації свого життя, а також засад розумності, виваженості та справедливості.

Безпідставними є також твердження апелянта про допущені процесуальні порушення у зв`язку з ненаданням йому перекладача за наявних вад слуху, оскільки як встановлено судом, позивач не володіє жестовою мовою, а отже, об`єктивно не може скористатися допомогою сурдоперекладача.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги ГУНП у Хмельницькій області, апеляційний суд приймає до уваги таке.

В матеріалах справи відсутні дані щодо вчинення певних дій чи бездіяльності працівників Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у зв`язку з розглядом згаданих заяв позивача про злочин.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства Національна поліція України є новоствореним органом державної влади і не є правонаступником органів внутрішніх справ, що діяли на підставі Закону України «Про міліцію».

В свою чергу відповідачем у цій справі є держава, яка представлена відповідними уповноваженими органами, в тому числі Управлінням МВС України у Хмельницькій області.

Відтак недоведеність заподіяння позивачу моральної шкоди саме Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області не спростовує висновків суду про наявність підстав для відшкодування завданої шкоди позивачу державою.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк