14.07.2022 Справа № 363/2599/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді матеріали цивільної справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору 2004 року, в розмірі 27 418,54 гривень, компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , сріблястого кольору 2007 року, в розмірі 62 045,09 грн. Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , сріблястого кольору 2007 року, з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації та на 1/2 частину автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору 2004 року, з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації задоволено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 270 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22.02.2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору 2004 року, в розмірі 27 418,54 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , сріблястого кольору 2007 року, в розмірі 62 045,09 гривень. Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , сріблястого кольору 2007 року, з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації. Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору 2004 року, з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації.

Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання, щодо розподілу судових витрат, а саме витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається, з квитанції №0.0..1 від 22.06.22019 року ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації сплачено судовий збір у розмірі 1 032,50 грн.

06.05.2019 року між адвокатським бюро «Івана Коломійця» в особі керуючого Коломійця І.О. (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.

Як вбачається, з квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 24.06.2019 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 06.05.2019 року сплатила за отриману правничу допомогу 3 000,00 грн.

Крім того, 14.01.2022 року між адвокатським бюро «Івана Коломійця» в особі керуючого Коломійця І.О. (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.

Як вбачається, з фіскального чеку від 07.07.2022 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 14.01.2022 року сплатила за отриману правничу допомогу 11 000,00 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2020 року призначено по справі судово-автотоварозначу експертизу. Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Як вбачається, з копії квитанції № 0.0..1 від 08.04.2020 року ОСОБА_1 сплатила 4 903,20 грн. за проведення судово-автотоварозначої експертизи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір, а також, що правнича допомога отримана ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи, та судово-автотоварознавча експертиза проводились виключно в межах розгляду цивільної справи,на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 032,50 грн., за отриману правничу допомогу розмірі 14 000,00 грн. та за проведення експертизи у розмірі 4 903,20 грн.

Таким чином, оскільки у рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2022 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, за потрібно ухвалити додаткове рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 133, 141, 270 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 1 032,50 грн.; правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.; проведення експертизи у розмірі 4 903,20 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк