Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1785/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Леньо В.В. секретар судового засідання Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Боричок К.В.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Боричок К.В.

У позові просив визнати за ним право власності, набуте шляхом успадкування після смерті ОСОБА_4 , як за спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення - на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, на державний акт на право приватної власності на землю, на земельну частку (пай), на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку площею 0,25 га, та визнати за ним право на отримання суми нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, мати позивача - ОСОБА_5 є донькою спадкодавця ОСОБА_4 . ОСОБА_6 померла раніше своєї матері.

Після смерті ОСОБА_4 , баби позивача, відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло спадкове майно, яке вона набула за життя шляхом успадкування після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7 . Проте, успадкувавши майно за чоловіком, ОСОБА_4 не оформила набуте право власності на спадкове майно, не оформила правовстановлюючі документи. Крім вказаного майна, до складу спадщини ввійшла нарахована та невиплачена їй пенсія у розмірі 1960,89 за квітень 2021.

На день смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом із нею на день смерті проживав та був зареєстрований за вказаною адресою тільки її онук - ОСОБА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, оскільки його мати (донька спадкодавця) померла до відкриття спадщини.

Заповіту спадкодавець не залишила. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

В судове засідання учасники справи не зявилися.

Представник позивача адвокат Мелай Є.М. подав письмову заяву, у якій просить суд розглядати справу без участі сторони позивача.

Представник відповідача - Виноградівської міської ради Закарпатської області,- подав до суду письмову заяву, у якій просить суд розглядати справу без участі сторони відповідача. Вирішення спору відносить на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 подали до суду письмові заяви, у яких просили розглядати справу без їх участі. Крім того заявили про визнання обставин та вимог позову, заявили, що відмовилися від своєї частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_4 .

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, всебічно та повно на їх основі з"ясувавши фактичні обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виноградівським РВ ДРАЦС П-З МУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16.04.2021, серії НОМЕР_1 ) (а.с.28).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї баби ОСОБА_4 за правом представлення (на підставі ст.1266 ЦК України, за частиною першою якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини).

Так, факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , як онука і баби, підтверджується наступними письмовими доказами (а.с.29-32):

- свідоцтвом про народження матері позивача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - яке видане відділом ЗАГС виконкому Боржавської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області, серії НОМЕР_2 від 05.04.1966, де батьками дитини записані: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_9 ;

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 3 від 12.10.2021 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , про що 13.12.1986 року, відділом ЗАГС виконкому Боржавської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області, зроблено запис №18 в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, яке видане 13.12.1986, серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке видане відділом ЗАГС виконкому Боржавської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області, серії НОМЕР_4 від 26.03.1988, де батьками дитини записані: мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_10 .

Мати позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто раніше за свою матір ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть, видане повторно Виноградівським відділом ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області П-З МУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.09.2021, серії НОМЕР_5 (а.с.33)

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд встановив, що до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_4 , ввійшло майно та майнові права, право на які просить визнати позивач у своїх позовних вимогах.

Так, до складу спадщини ввійшов житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 73, 5 кв. м, та земельна ділянка площею 0,46 га, яка розташована на території Боржавської сільської ради та належала покійному діду позивача на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗК № 036655 та інші майнові права. Це майно спадкодавець ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка (діда позивача), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак за життя оригінали документів про право приватної власності на житловий будинок, після смерті покійного чоловіка (діда позивача) не зберегла та належно не оформила своїх спадкових прав на землю. Наведені обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: 1. копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , про що 06.06.1968 року, відділом ЗАГС виконкому Боржавської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області, зроблено запис №18 в Книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження, яке видане 06.06.1968, серії НОМЕР_6 ; 2. копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , видане виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 02.03.2006, серії НОМЕР_7 ; 3. копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2006, видане державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, Боричок К.В.; 4. копія відповіді КП «Виноградівське районне БТІ» від 24.09.2021 за №137 на адвокатський запит; 5. копія виписки з по господарської книги села Боржавське, виданої старостою села Боржавське від 12.01.2022 за №8; 6. Копія відповіді ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області разом з додатками від 12.10.2021 за №29-7-0.2-6995/2-21 на адвокатський запит; 7. копія відповіді Відділу №2 Управління у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 18.11.2021 №974/416-21 від 18.11.2021, надана на запит ОСОБА_1 (а.с.34-43)

До складу спадщини ввійшла також сума нарахованої та невиплаченої пенсії, що належала спадкодавиці до дня смерті в розмірі 1960 гривень 89 коп. за квітень 2021 року (дана обставина підтверджується відповіддю на адвокатський запит, наданою Управлінням з питань виплати пенсій ГУ ПФ України в Закарпатській області «Щодо надання інформації про розмір недоотриманої пенсії» від 23.09.2021 за №0700-0401-8/36228 (а.с.44).

Відповідно до ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Також, після смерті діда ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), покійною спадкодавицею, бабою позивача ОСОБА_4 , було прийняте в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформлено у встановленому порядку право на спадкове майно до складу якого увійшов сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0090534, виданий ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) на підставі рішення Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 за №138 та зареєстрований, 01.04.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5418, яким посвідчено його право на земельну частку (пай) у землях КСГП «ім. Ватутіна», розміром 0.71 в умовних кадастрових гектарах, їх місцезнаходження с. Великі Ком`яти Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області (підтверджено копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0090534, що виданий ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ); копією відповіді ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на адвокатський запит за №29-7-0.2-7446/2-21 від 03.11.2021 (а.с.45-46).

Також до складу спадщини, яку покійна ОСОБА_4 успадкувала, однак не оформила належним чином, після смерті свого чоловіка увійшло право власності на земельну ділянку під житловим будинком садибного типу, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність, чоловіку покійної ОСОБА_4 та діду позивача ОСОБА_9 на підставі рішення десятої сесії двадцять другого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 28.02.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (дані обставини підтверджено наступними письмовими доказами: копія відповіді архівного відділу Берегівської районної державної адміністрації, наданої на адвокатський запит №123 від 21.01.2022 разом з додатками архівною копією рішення десятої сесії двадцять другого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 28.02.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», архівним витягом додатку до рішення списку громадян с. Боржавське, яким передаються у приватну власність земельні ділянки, архівний витяг - протокол 10 сесії 2 скликання Боржавської сільської ради від 28.02.1997 року; 2) копія відповіді УНАП ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області на адвокатський запит за №83/225-22 від 31.01.2022 (а.с.47-51).

Позивач надав письмові докази на підтвердження доводів позовної заяви у цій частині, дослідивши які суд встановив, що ОСОБА_4 на день смерті свого чоловіка ОСОБА_7 постійно проживала разом із ним й надалі продовжувала проживати у спадковому будинку після його смерті, тобто в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину, оскільки у строки встановлені ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від неї. Тобто, спадкодавець ОСОБА_4 прийняла весь склад спадщини, після свого чоловіка ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою, виданою старостою села Боржавське за №353 від 16.09.2021, та довідкою виданою старостою села Боржавське за №360 від 16.09.2021 (а.с.52,54).

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До дня смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а разом з нею на день смерті постійно проживав та був зареєстрований онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою, виданою старостою села Боржавське за №354 від 16.09.2021 (а.с.53).

Зі слів позивача ОСОБА_1 , він у вересні 2021 звернувся за усною консультацією до нотаріуса, яка роз`яснила йому порядок оформлення права на спадщину та надала перелік необхідних документів, які потрібно було зібрати для оформлення спадкових прав. 01 жовтня 2021 року, позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби, ОСОБА_4 (підтверджується наступними документами: копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №66675116 від 01.10.2021 про реєстрацію спадкової справи №68401473).

Після спливу встановленого Законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Також йому рекомендовано звернутися до суду з даного питання (копія відмови завідуючої, державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори П-З МУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.10.2021 за №283/01-16) (а.с.55-56).

Суд переконався, що за життя покійна баба позивача ОСОБА_4 не залишала заповітного розпорядження на момент своєї смерті. Іншими спадкоємцями за законом, окрім позивача ОСОБА_1 , є його рідна сестра та онука спадкодавця - ОСОБА_14 , та син спадкодавця - ОСОБА_2 (відповідачі за позовом). Однак вони не проживали та не були зареєстровані на момент смерті разом зі спадкодавцем, а також не подали у встановлений ст.1270 ЦК України строк, заяву про прийняття спадщини, права на обов`язкову частку у спадщині не мають.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 єдиний спадкоємець першої черги за законом за правом представлення, що прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_4 .

Станом на 22.10.2022 на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 . Згідно технічної документації та схеми розташування будівель та споруд на земельній ділянці на ній знаходиться: житловий будинок садибного типу (А), загальною площею 90.9 кв. м., в тому числі житлова 41, 4 кв. м., рік побудови 1961; літня кухня (Б), загальною площею 73, 9 кв.м., рік побудови 1983 ; свинарник (В), загальною площею 8.0 кв. м., рік побудови 1983; вбиральня (Г) загальною площею 1.3 кв. м., рік побудови 1983 (копія технічного паспорта будинку садибного типу від 30.10.2021 за реєстраційним №ТІ01:5745-4081-2196-4348, а.с.57-59).

Відповідно до довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» від 02.11.2021 за №8150 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та його вартість станом на жовтень 2021 року становить 256267 гривень (а.с.60). Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року, житловий будинок з надвірними будівлями зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою від 02.10.2006.

Після отримання сертифікату на право на земельну частку (ПАЙ) серії ЗК №0090534 та виділення земельних ділянок в натурі на місцевості, покійний дідо позивача ОСОБА_7 ( ОСОБА_15 ), за видачею державного акту на право власності на землю взамін сертифікату до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області не звертався (відповідь, яка надана начальником ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 03.11.2021 за №29-7-0.2-7446/2-21 на адвокатський запит №102 від 25.10.2021).

За змістом рішення десятої сесії двадцять другого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 28.02.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», ОСОБА_9 ( ОСОБА_16 ), мешканцю АДРЕСА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 25 га, яка була у його постійному користуванні для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Однак за життя дід позивача, ОСОБА_7 ( ОСОБА_17 ) та чоловік покійної ОСОБА_4 , не встиг звернутися до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області із заявою про видачу державного акту на право приватної власності на землю. Зазначену земельну ділянку спадкодавець позивача ОСОБА_4 успадкувала, після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 у 2006, однак не виготовила державний акт на право приватної власності на землю за життя. Зазначена земельна ділянка була виділена покійному ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), згідно рішення органу місцевого самоврядування, проведено винесення меж земельної ділянки в натурі на місцевості з визначенням (встановлення) межових знаків та граничних ліній.

Оскільки, на даний час у позивача, як спадкоємця, відсутній передбачений законом правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , він не має можливості оформити спадкові права на земельні ділянки шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняв спадщину, а тому обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. У статті 2 цього Закону зазначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Одночасно, пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання права виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно п.3.5 узагальнення, проведеного ВССУ від 16.05.2013 року у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено наступне:

- На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

- Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

- Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну

частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є

сертифікат про право на земельну частку (пай).

Крім того, п.23 цієї Постанови передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 1216 1223 ЦК України.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до ч.1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень ст. 380 ЦК України, об`єктом права власності може бути житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності на спадкове майно житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 73,5кв. м., в тому числі житлова 41,4кв. м. в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 - право власності на державний актна право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №036655, виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боржавської сільської ради Виноградівського району та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №346 від 10.12.2002.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 право власності на:

- земельнучастку (пай), площею 0,71 га в умовних кадастрових гектарах в КСГП «ім. Ватутіна»,що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0090534 від 10.04.1997, виданого на підставі рішення Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 за №138 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5418 на ім`я ОСОБА_19 , в порядку спадкування за законом, після смерті діда ОСОБА_20 та після смерті баби ОСОБА_4 ;

- на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка була у постійному користуванні діда позивача ОСОБА_9 та була йому передана у приватну власність на підставі рішення десятої сесії двадцять другого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 28.02.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» в порядку спадкування за законом, після смерті діда ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ) та після смерті баби ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 - право на отримання суми нарахованої, але невиплаченої пенсії, що належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до дня смерті, в розмірі 1960 гривень 89 коп. за квітень 2021 року, яка перебуває на рахунку ГУ ПФУ у Закарпатській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 07.07.2022 року. Повний текст рішення виготовлено 15.07.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо