Провадження № 2/127/3876/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 20.07.2008року сторони зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі народився син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 року у справі № 127/19481/21 шлюб між сторонами розірвано. Водночас, за період спільного проживання за спільні кошти сторонами було придбане наступне майно: Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 м2. житловою площею 42,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на яку зареєстровано 25.02.2021 року (титульний власник ОСОБА_2 ); Земельна ділянка площею 2га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:016:0013, розташована поблизу села Зяньківці, Деражнянсього району, Хмельницької області, належить на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4116 СГ від 30.05.2019 року (титульний власник ОСОБА_2 ); Автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 20.02.2020 року, д.н.з. НОМЕР_2 ; Автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , належить на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 79,1 м2, житловою площею 42,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; земельну ділянку площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:016:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, розташована поблизу села Зяньківці, Деражнянсього району, Хмельницької області; автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; Виділити ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; Виділити ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі різниці між вартістю автомобіля КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; Поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності і визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/ 2 частини земельної ділянки, площею 2га, кадастровий номер :03:016:0013, розташована поблизу села Зяньківці, Деражнянсього району, Хмельницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою суду від 14.09.2021року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

02.12.2021року ухвалою суду призначено судову автотоварознавчу експертизу та час проведення якої провадження у справі зупинено.

08.02.2022року позивач надала суду заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі різниці між вартістю автомобіля КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 без розгляду.

Ухвалою суду від 28.03.2022року відновлено провадження по справі.

07.06.2022року ухвалою суду позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі різниці між вартістю автомобіля КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, з підстав вказаних у поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.07.2008року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серія НОМЕР_6 .

Під час перебування у шлюбі народився син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 року у справі № 127/19481/21 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб марки SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області № 31/2-О-113/аз від 23.07.2021р. за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб марки КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265334458 від 11.07.2021року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56877684 від 02.03.2021р. та власником земельної ділянки, площею 2га, кадастровий номер :03:016:0013 розташована поблизу с. Зяньківці, Деражнянського району Хмельницької області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48324743 від 21.08.2019р.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України та ЦК України зокрема, в частині щодо права спільної сумісної власності подружжя, здійснення останнім цього права, способів та порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною 2 статті 60 СК України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Спірне нерухоме майно було придбано сторонами в справі під час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Іншого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Аналізуючи наведені вище норми сімейного законодавства України, можна дійти висновку, що майно, яке набуте подружжям під час перебування у шлюбі та є об`єктом права спільної сумісної власності цього подружжя у випадку вирішення питання про його розподіл підлягає поділу між сторонами у рівних частках.

Позивачем заявлена вимога про визнання за нею права власності на 1 /2 частку квартири АДРЕСА_2 . Відповідач в свою чергу не заперечував щодо задоволення позову в цій частині.

Враховуючи, що квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, адже набута сторонами під час їх перебування у шлюбі, остання може бути поділена між сторонами. При цьому суд враховує, що відповідач не заперечував щодо такого способу поділу, який визначений позивачем, а його майнові права у такому випадку не порушуються. З врахуванням положень ст. 70 СК України (щодо рівності часток), позовна вимога про визнання права власності на 1/ 2 частки квартири за позивачкою підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить виділити ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 та виділити ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи те, що відповідачем не доведено що дані автомобілі є його особистою приватною власністю та не надано іншого способу їх поділу, суд вважає за необхідне виділити вказані автомобілі так як просить позивач.

Щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 2га, кадастровий номер :03:016:0013, розташованої поблизу села Зяньківці Деражняньского району Хмельницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265334458 від 11.07.2021року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 2га, кадастровий номер :03:016:0013 на підставі наказу, серія та номер 22-4116-СГ, виданий 30.05.2019 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48324743 від 21.08.2019р.

Позивач стверджує, що земельна ділянка є об`єктом права спільної власності подружжя, однак належних та допустимих доказів щодо цього не надала.

Натомість, суд звертає увагу, що ця земельна ділянка набута ОСОБА_2 шляхом реалізації його особистого права на отримання у приватну власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

За змістом ст. 116 ЗК України громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації. Тобто, громадянин одержує у власність частку із земельного фонду, а тому земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11.01.2011, статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08.02.2011, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012, який набрав чинності 13.06.2012. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Враховуючи, що поділу підлягає лише майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 2га, кадастровий номер :03:016:0013 такому поділу не підлягає, адже є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , який реалізував своє право на одержання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації.

А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8512,50гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України ст. ст. 368, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсний та поділ спільного майна подружжя, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 79,1 м2, житловою площею 42,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності автомобіль SUZUKI SX-4, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Виділити ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності автомобіль КІА Sportage, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8512,50гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.07.2022року

ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_8 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , НОМЕР_9 .

Суддя: