ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Суми

Справа №587/400/20

Номер провадження 22-ц/816/85/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дерези Микити Едуардовича,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кондратенка Максима Миколайовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка була подана його представником адвокатом Страшком Євгеном Володимировичем, на рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Черних О.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Степаненко Тетяна Іванівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час спільного проживання та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з січня 2013 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , мали спільні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарства. Під час спільного проживання в неї народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на майно, право власності на яке набуто під час спільного проживання та за рахунок коштів отриманих від спільної праці, а саме: земельну ділянку площею 0,15 га за кадастровим номером :05:002:1718, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; магазин, лазня, що знаходяться за цією адресою; автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 24 травня 2013 року; спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA R124 LA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 07 грудня 2017 року; спеціалізований напівпричіп FRUENAUF TF 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 29 грудня 2017 року. Право власності на вказане майно було зареєстровано одноособово за померлим ОСОБА_5 .

Посилаючись на те, що вона позбавлена права в позасудовому порядку оформити своє право на вищевказане майно, просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 01 січня 2013 року по 13 вересня 2019 року; визнати за нею право спільної сумісної власності на майно, придбане за час спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , а саме на земельну ділянку площею 0,15 га за кадастровим номером :05:002:1718, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; магазин, лазня, що знаходяться за цією адресою; автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 24 травня 2013 року; спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA R124 LA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 07 грудня 2017 року; спеціалізований напівпричіп FRUENAUF TF 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 29 грудня 2017 року; визнати за нею право власності на Ѕ частини вказаного майна.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_7 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на майно, придбане за час спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , а саме: на магазин, лазню, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 від 27 вересня 2014 року); спеціалізований вантажний сідловий тягач Scania R124LA, дата реєстрації 07 грудня 2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп FRUENAUF TF36, дата реєстрації 27 грудня 2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :05:002:1718), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,15 га; право власності на Ѕ частину майна: магазину, лазні, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 від 27.09.2014 року; спеціалізованого вантажного сідлового тягача Scania R124LA, дата реєстрації 07.12.2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спеціалізованого напівпричіпа FRUENAUF TF36, дата реєстрації 27.12.2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Страшком Є.В. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду на постановити нове рішення, яким відмовити у визнанні спірного майна спільно нажитим під час проживання з ОСОБА_5 та у визнанні за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини цього майна.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не було надано інформації щодо всього обсягу нажитого під час спільного проживання з померлим ОСОБА_5 майна, зокрема щодо автомобілів марки Skoda, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 та марки Mitsubishi, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , право власності на які були зареєстровані за позивачем, а також щодо сплаченої ОСОБА_5 заборгованості позивача за кредитним договором, що на думку представника відповідача, впливає на визначення обсягу спільно нажитого майна та підлягало врахуванню при його поділі.

Вказує і на те, що магазин та лазня в АДРЕСА_1 , були фактично побудовані ОСОБА_5 до спільного проживання з позивачем, а в 2014 році лише введені в експлуатацію. Відповідач звертався до суду з клопотанням про витребування у позивача декларацій про початок та завершення будівельних робіт, технічний паспорт та інші наявні документи, які б підтверджували будівництво цього нерухомого майна, проте дане клопотання не було задоволено судом.

Також зазначав про необхідність витребувати у позивача докази продажу нею автомобілів марки Skoda, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 та марки Mitsubishi, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , а в АТ «Укрсиббанк» копії матеріалів кредитної справи, за кредитним договором №0 від 25 червня 2008 року.

Від позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третьої особи приватного нотаріуса Степаненко Т.І. відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк подано не було.

Рішення суду в частині визнання факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та відмови у визнанні за позивача права власності на Ѕ частину автомобіля марки ЗИЛ-ММЗ 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як на спільно нажите майно, сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 адвоката Кондратенка М.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Дерези М.Е., перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. За життя він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 14, 21).

На час смерті ОСОБА_5 йому на праві власності належало майно , що увійшло до складу спадщини: земельна ділянка площею 0,15 га за кадастровим номером :05:002:1718, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 16, 19); магазин, лазня в АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 17, 18); автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554М, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 24 травня 2013 року (т. 1, а.с. 29); спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA R124 LA, дата реєстрації 07 грудня 2017 року (т. 1, а.с. 30); спеціалізований напівпричіп FRUENAUF TF 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 29 грудня 2017 року (т.1, а.с. 28).

Спадкоємцями за законом першої черги померлого ОСОБА_5 є його дочки ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , які в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 50, 55), батько ОСОБА_2 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований разом з померлим сином (т. 1, а.с. 56), із заявою про відмову у прийнятті спадщини він до приватного нотаріуса не звертався. Мати померлого ОСОБА_5 ОСОБА_9 відмовилася від прийняття спадщини після померлого сина на користь його дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 55).

Згідно довідки Низівської сільської ради Сумського району Сумської області №174-02-22 від 19 лютого 2020 року, поховання ОСОБА_5 здійснено ОСОБА_1 за власні кошти (а.с. 26).

Листом від 06 лютого 2020 року за вих. №19/01-16 приватним нотаріусом Степаненко Т.І. на усне звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтв на спільне майно подружжя, рекомендовано останній звернутися до суду та встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу (т. 1, а.с. 23).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2013 року та придбання спірних магазину, лазні, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , спеціалізованого вантажного сідлового тягача Scania R124LA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спеціалізованого напівпричіпа FRUENAUF TF36 за спільні кошти або внаслідок їх спільної праці.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Судом першої інстанції встановлено і рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується, що позивач ОСОБА_1 з грудня 2013 року по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно проживала з останнім однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання ними було побудовано магазин, лазня , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , право власності на дане нерухоме майно померлого ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 27.09.2014 та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( т.1 а.с. 17-18).

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за час спільного проживання однією сім`єю було придбано спеціалізований напівпричіп FRUENAUF TF36, дата реєстрації 27 грудня 2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 та спеціалізований вантажний сідловий тягач Scania R124LA, дата реєстрації 07 грудня 2017 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 і дана обставина підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів на ім`я померлого ОСОБА_5 ( т.1 а.с.28, 30).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, за клопотанням представника відповідача, апеляційним судом було витребувано від Головного управління ДПС у Сумській області відомості про доходи позивача ОСОБА_1 за період 2013 по 2019 роки з яких вбачається, що за зазначений період остання отримувала доходи як у виді соціальної допомоги від Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації так і доходи від здійснення нею підприємницької діяльності , а отже з достовірністю встановлено , що вищезазначене майно було придбане внаслідок спільної праці позивача та померлого ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що апелянтом не було надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача щодо набуття померлим права власності на новозбудоване нерухоме майно магазин, лазня саме під час її спільного проживання з померлим ОСОБА_5 , оскільки відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації , а оскільки , як вже було встановлено , Свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно було отримане померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , то ця обставина свідчить саме про те, що дане нерухоме майно було набуте померлим під час спільного проживання однією сім`єю разом з позивачем у справі.

Таким чином, місцевим судом обґрунтовано було визнане новозбудоване нерухоме майно магазин, лазня , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 спільним майном позивача та померлого ОСОБА_5 , а тому позивач і набула право власності на Ѕ частку цього майна.

Погоджується колегія суддів і з висновком місцевого суду щодо визнання за позивачем права власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :05:002:1718, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка була передана померлому ОСОБА_5 у власність в порядку приватизації , оскільки відповідно до вимог передбачених ст.377 ЦК України у зв`язку із набуттям позивачем права власності на Ѕ частину нерухомого майна розташованого на зазначеній земельній ділянці до неї переходить і право власності на земельну ділянку , на якій воно розміщене , без зміни її цільового призначення.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо не включення до складу спільно нажитого майна позивача та померлого ОСОБА_5 легкових автомобілів марки Skoda, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 та марки Mitsubishi, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , право власності на які були зареєстровані за позивачем і право на Ѕ частку яких мав і померлий , оскільки, виходячи з диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В той же час, відповідачі із зустрічними вимогами щодо включення зазначеного рухомого майна до спадкового майна померлого ОСОБА_5 не звертались і відповідний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка була подана його представником адвокатом Страшком Євгеном Володимировичем залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2022 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. С. Ткачук