Ухвала

13 липня 2022 року

місто Київ

справа № 446/229/20

провадження № 61-5962ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

(далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») 30 січня 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 червня 2008 року № Е/V3804 у розмірі 18 930, 12 дол. США, що за курсом Національного банку України від 03 грудня 2019 року 23, 95 грн становить 453 376, 37 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 28 грудня 2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області частково задовольнив позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Суд стягнув зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 18 930, 12 дол. США, що станом на 03 грудня 2019 року складає 453 376, 37 грн.

Здійснив розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням від 09 лютого 2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області відмовив у задоволенні вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором від 26 червня 2008 року № Е/V3804.

Постановою від 06 червня 2022 року Львівський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року та додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року скасував, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 28 червня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язкузвернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року, додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повністю.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить виклад підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, який переконаний, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції ухвалив рішення без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, відповідно до якого буквальне застосування положень частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 03 липня 2018 року № 2478-VIII) можливе виключно в тих випадках, коли належне та повне виконання основного зобов`язання було забезпечене лише одним способом забезпечення, і зазначений спосіб було реалізовано у повному обсязі в позасудовому порядку. Ця норма права передбачає недійсність наступних вимог кредитора, пред`явлених не до основного боржника, а щодо виконання боржником основного зобов`язання, що в цьому контексті треба розуміти як недійсність вимог, пред`явлених до усіх сторін як основного договору, так і забезпечувальних зобов`язань, закріплених в акцесорних договорах. У випадку забезпечення виконання основного зобов`язання двома і більше предметами застави, основне зобов`язання не припиняється після звернення стягнення на всі предмети застави або на будь-який з них на вибір заставодержателя, якщо це не потягло повного задоволення його вимог та не закінчився строк на реалізацію права звернення стягнення на інші забезпечувальні зобов`язання;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій не встановили повно та всебічно обставин, які мають значення для вирішення справи по суті.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 цього Кодексу щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки ціна позову у справі № 446/229/20 становить 453 376, 37 грн, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України це справа з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга містить обґрунтування того, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже порушені у скарзі питання стосуються правильного розуміння та застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, що є підставою для відкриття касаційного провадження. Водночас доводи щодо доцільності відкриття касаційного провадження про те, що справа має виняткове значення для АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки невиконання боржниками зобов`язань за кредитними договорами призведе до підриву репутації банку та може призвести до потреби повернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залучених коштів вкладників, які є основою діяльності банку, Суд визнає необґрунтованими.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області цивільну справу № 446/229/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак