Справа № 473/2447/22
УХВАЛА

іменем України

"28" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

за участю: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Тітуха І.Б.,

представника заінтересованої особи Дубчака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

в вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, поданою в її інтересах адвокатом Тітухом Ігорем Борисовичем, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її онук ОСОБА_2 . Останній з самого народження постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 та заявницею за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, навчання ОСОБА_2 , піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу. В березні 2004 року мати онука уклала шлюб з ОСОБА_4 та стала проживати разом з ним за адресою останнього. Онук залишився проживати з заявницею.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, запис про батька ОСОБА_2 в Книзі реєстрації народжень було здійснено за вказівкою матері.

В зв`язку з чим, заявниця просила встановити факт, що вона відноситься до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , що необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з його загибеллю.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Дубчак Д.В., згідно раніше поданої заяви, вказував на відсутність належних та допустимих доказів для визнання заявниці членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (в тому числі з огляду на те, що сам ОСОБА_2 при заповненні обліково-послужної картки солдата не вказав ОСОБА_1 як члена своєї сім`ї), отже існує спір щодо визнання за заявницею права на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Тітух І.Б. в судовому засіданні заперечували проти доводів представника Міністерства оборони України Дубчака Д.В., вказуючи, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Представник заінтересованої особи Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Зазначений перелік не є вичерпним.

В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

При цьому, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права.

Встановлення обумовленого факту необхідно заявниці для отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За змістом п.1, п.п.1-3 п.2 ст. 16 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) військовослужбовців, які призвані для проходження служби, - гарантована державою виплата, що призначається та виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Згідно ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції закону від 13.04.2022) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, до правовідносин про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають застосуванню положення ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, де зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як зазначалося вище, встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця необхідно заявниці для отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця.

Тобто, встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, породжує правовий наслідок, оскільки цей факт може впливати на виплату їй одноразової грошової допомоги. Отримання цієї допомоги заявницею можливо лише після встановлення такого юридичного факту та шляхом вирішення в судовому порядку питання щодо належності її до членів сім`ї померлого ОСОБА_2 на день його смерті.

Міністерство оборони України є розпорядником бюджетних коштів щодо виплати одноразової грошової допомоги, для виплати якої заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

З поданої представником Міністерства оборони України заяви, пояснень наданих у судовому засіданні, вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір щодо наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявницею права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 258-260, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з такими ж самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.01.2023.

Суддя Л.В.Лузан