Провадження № 2/522/1999/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яка станом на 13.09.2021 складає 210 754,47 грн.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2018 у справі № 523/2646/17 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у сумі 4 000,00 грн щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане рішення суду набрало законної сили та було пред`явлено до виконання до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Кобилко В.С. станом на 01.03.2021 заборгованість відповідача складає 190 400,00 грн, яка не сплачена ним на дату звернення до суду з даним позовом. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка станом на 13.09.2021 становить 210 754,47 грн.

04.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

24.11.2021 та 29.11.2021 від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву та письмові пояснення, у яких він не визнає позовні вимоги, просить суд відмовити у задоволенні позову та зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства стягнення пені (неустойки) у зв`язку із виникненням заборгованості по сплаті аліментів можливо у разі вини особи, яка зобов`язана їх сплачувати, проте у даному випадку його вина відсутня, оскільки про існування заборгованості зі сплати аліментів він довідався з розрахунку від 23.03.2021, який доданий позивачем до заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21.05.2021 у справі № 522/17447/20. Також відповідач зазначає, що приймає активну участь у матеріальному забезпеченні дитини та самостійно купує їй одяг, іграшки, квитки на розваги та оплачує їй харчування у дитячому садочку. При цьому відповідач наголошує, що на даний час заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується розрахунком по сплаті аліментів, складеним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Кобилко В.С. 01.11.2021 та перерозрахунком виконавця від 24.12.2021. При цьму відповідач у відзиві та письмових поясненнях клопоче про зменшення суми пені до 1 000,00 грн.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2018 у справі № 523/2646/17 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у сумі 4 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.12.2018 на виконання даного рішення Суворовським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлено до виконання до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Кобилко В.С. заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.03.2021 складає 190 400,00 грн (а.с. 16).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2021, складеного зазначеним виконавцем, у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 41).

З наданого відповідачем перерозрахунку по сплаті аліментів від 24.12.2021, складеного державним виконавцем Кобилко В.С. вбачається, що з лютого 2017 року по червень 2017 року у відповідача була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а навіть існувала переплата по їх сплаті, а починаючи з липня 2017 року і по листопад 2021 року існувала заборгованість зі сплати аліментів. Станом на 01.12.2021 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 523/2646/17 відсутня (а.с. 181-183).

Відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена СК України, відповідно до положень частини 1 даної норми права у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Аліменти на утримання дитини призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Отже, з урахуванням правової природи пені, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки та виконання передбаченого статтею 180 СК України обов`язку утримувати дитину.

Судове рішення про зменшення розміру аліментів на утримання дитини за позовом платника аліментів з підстав зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я тощо відсутнє.

Також суду не надано доказів, які були б достатні для висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у виникненні заборгованості за аліментами на утримання дитини, яку він погасив у повному обсязі лише після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, а також доказів неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі.

Отже, ОСОБА_2 має нести відповідальність за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, оскільки ним не доведено, що заборгованість виникла з незалежних від платника аліментів обставин.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі № 362/4462/16-ц, відповідно до якого, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За розрахунком позивача розмір пені станом на 13.09.2021, нарахованої на суму заборгованості зі сплати аліментів складає 210 754,47 грн, контрозрахунку пені відповідачем до суду не надано.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Беручи до уваги, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує розмір заборгованості за аліментами, що суперечить положенням ч. 1 ст. 196 СК України, відповідачем надано докази його активної матеріальної участі в життєдіяльності дитини, а також те, що відповідач на момент розгляду справи у суді здійснив сплату заборгованості по аліментам у повному обсязі, та виходячи із загальних засад справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, передбачених ст. 7 СК України, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені та на підставі ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки до 20 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 20 000,00 грн пені за прострочення сплати аліментів.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави 908,00 грн судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення суду складено 01.07.2022.