Справа № 758/5181/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 320 051,53 грн., яка виникла станом на 16.03.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 384/110/07-Пі, з подальшим внесенням змін та доповнень. Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 616100,00 грн. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується заявою на видачу готівки. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.03.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 570 065,73 грн., заборгованість за відсотками - 609 600,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом -79 809,20 грн., розмір інфляційних втрат за відсотками - 60 575,83 грн. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_1 , що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України 15.10.2007 року Позивач та фізична особа - ОСОБА_2 , уклали Договір Поруки № 04/П-724. На виконання умов договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Ухвалою від 03.05.2017 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом (суддя Роман О.А.)

23.06.2017 року ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати договір кредиту від 15.10.2007 недійсним, посилаючись на те, що ОСОБА_2 був введений в оману працівниками Банку щодо порядку розрахунку внаслідок тяжкого морального стану через смерть близького родича, внаслідок чого договір був неправомірно укладений.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.09.2017 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М.

Відповідачем ОСОБА_2 та його представником неодноразово було подані апеляційні скарги на ухвалу Подільського районного суду м. Києва про відкриття провадження, однак у відкритті апеляційного провадження Апеляційним судом м. Києва Гнатюку М.П. відмовлено.

Крім того, відповідачем-2 в касаційному порядку оскаржувалась постанова про відкриття провадження у справі, але 26 червня 2019 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року залишено без змін.

У лютому 2020 року представником ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що в забезпечення Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 384/110/07-ПІ від 15.10.2007 був укладений Іпотечний договір № 04/1-765 від 15.10.2007 між ОСОБА_2 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», де предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1 . 13.11.2017 у власність ПАТ «Укрсоцбанк» зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 державним реєстратором Троценко Ю.М., ДП «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38082399 від 13.11.2017 прийнятого на підставі іпотечного договору №04/1-765 від 15.10.2007 та договору про внесення змін до Іпотечного договору від 25.01.2010, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з тим, що 13.11.2017 року ПАТ „Укрсоцбанк" застосував іпотечне застереження згідно ст.36 Закону «Про іпотеку» та зареєстрував у власність ПАТ „Укрсоцбанк" квартиру АДРЕСА_1 , що була предметом іпотеки за Іпотечним договором №04/1-765 від 15.10.2007р. в забезпечення зобов`язань за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №384/110/07-ПІ, укладеного 15.10.2007 між ОСОБА_1 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», тому кредит та всі кредитні зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 384/110/07-ПІ від 15.10.2007 укладеного між ОСОБА_1 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» є повністю погашеною з 13.11.2017, згідно ст.17, ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», що також підтверджується довідкою Укрсоцбанку від 04.09.2019 р. про повне погашення кредиту.

У березні 2020 року представником ОСОБА_1 подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з погашенням кредиту на підставі ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою від 24.03.2020 року змінено позивача акціонерне товариство «Укрсоцбанк», виключивши його з числа осіб, що беруть участь у справі, на правонаступника акціонерне товариство «Альфа-Банк».

В підготовчому провадженні 05.08.2020 р. до розгляду був прийнятий зустрічний позов ОСОБА_2 та об`єднаний в одне провадження із первісним позовом.

Ухвалою від 20 серпня 2020 року зупинено провадження у даній справі набрання законної сили рішенням у цивільної справи № 758/168/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Троценка Юрія Миколайовича Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання дій протиправними та скасування рішення, визнання права власності.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 06.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

01.09.2022 року Київським апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 травня 2017 року про відкриття провадження у справі повернуто скаржнику.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 26 жовтня 2022 р. зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним - залишено без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача за зустрічним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує, просив позов задовільнити в повному обсязі.

Відповідач-1 ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не подано, до суду подала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що була вимушена виїхати з Києва через введений у країні воєнний стан.

Відповідач-2 ОСОБА_2 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи повторність неявки відповідачів, наявність відзиву відповідача-2 та поданої представником позивача заяви про розгляд справи без його участі, беручи до уваги, що з травня 2017 р. (часу відкриття провадження у справі) у відповідача-1 було достатньо часу подати відзив (заперечення) на позов та свої докази, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності її учасників, повідомлених належним чинном, а тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача-1.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 15.10.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання невідновлювальної кредитної лінії 384/110/07-Пі, з подальшим внесенням змін та доповнень.

Відповідно до п.1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 616100,00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є ОСОБА_1 , що випливають з основного договору, відповідно до ст. 533 ЦК України , 15.10.2007 року позивач та ОСОБА_2 , уклали Договір поруки № 04/П-724.

Відповідно до договору поруки відповідач ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Окрім цього, в забезпечення договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 384/110/07-Пі від 15.10.2007 р. був укладений іпотечний договір № 04/І-765 від 15.10.2007 р. між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», де предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1 .

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК».

Відповідно до статей 526, 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

У частині першій статті 628 ЦК України та статті 629 ЦК України закріплено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.03.2017 року мала прострочену заборгованість в розмірі 1 320 051,53 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2017 у власність ПАТ «Укрсоцбанк» зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 державним реєстратором Троценко Ю.М., ДП «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38082399 від 13.11.2017 прийнятого на підставі іпотечного договору №04/І-765 від 15.10.2007 та договору про внесення змін до Іпотечного договору від 25.01.2010, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року у справі № 758/168/18 відмовлено повністю у позові ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» Троценка Юрія Миколайовича, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання права спільної сумісної власності на майно та позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2 до Державного реєстратора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» Троценка Юрія Миколайовича, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 р. вищевказане рішення районного суду залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишена без задоволення.

Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А відтак, правомірність переходу право власності справи за первісним позивачем на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в будинку АДРЕСА_1 , не підлягає доказуванню.

Згідно довідки від 04.09.2019 р., копія якої подана представником відповідача-1 до клопотання та наявна в матеріалах справи (том 1 арк.спр.170), ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив ОСОБА_1 , що претензії до ОСОБА_1 за кредитним договором № 384/110/07-ПІ від 15.10.2007 р. Банк не має, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором погашена за рахунок предмета іпотеки; Банк в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за даним кредитним договором.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 37 Закону «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскільки 13.11.2017 року ПАТ „Укрсоцбанк" застосував іпотечне застереження згідно ст.36 Закону «Про іпотеку» та зареєстрував у власність ПАТ „Укрсоцбанк" квартиру АДРЕСА_1 , що була предметом іпотеки за Іпотечним договором №04/1-765 від 15.10.2007р. в забезпечення зобов`язань за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №384/110/07-ПІ, укладеного 15.10.2007 між ОСОБА_1 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», тому кредит та всі кредитні зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 384/110/07-ПІ від 15.10.2007 укладеного між ОСОБА_1 і Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» є повністю погашеною з 13.11.2017, згідно ст.17, ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», що також підтверджується довідкою Укрсоцбанку від 04.09.2019 р. про повне погашення кредиту, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав відсутності заборгованості відповідачів перед позивачем, а Верховним Судом постановою від 23 грудня 2020 р. у справі № 522/8782/16-ц роз`яснено, що мається на увазі під відсутністю предмета спору (зазначив, що якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору саме на час відкриття провадження, а не у припиненні його існування (зникнення) під час перебування справи в провадженні суду), беручи до уваги, що заборгованість за рахунок предмету іпотеки погашена вже після відкриття провадження у справі, тому не підлягає вирішенню клопотання представника відповідача-1 про закриття провадження у справі від 10.02.2020 р. з цієї підстави.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.575, 628, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

В позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, );

Відповідач-1 - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач-2 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Н. М. Ларіонова