Справа № 932/5319/22
Провадження № 2/932/1860/22
УХВАЛА

19 грудня 2022 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши Додаток до віндикаційного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування власника свого майна з чужого незаконного володіння, --

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.09.2022 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про витребування власника свого майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2022 року справа передана в провадження судді Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою від 20.10.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та визначено про проведення підготовчого засідання.

28.11.2022 року до суду позивач надав Додаток до віндикаційного позову, яким він, як зазначив в підготовчому засіданні, доповним свої позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року Додаток до віндикаційного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування власника свого майна з чужого незаконного володіння, - залишено без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення його недоліків.

З посиланням на виконання ухвали суду від 05.12.2022 року, 09.12.2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшли Заява про усунення недоліків та Додаток до віндикаційного позову, в якому позивач просить вилучити з Державного реєстру паперові копії реєстраційних справ: 1. гр. ОСОБА_3 у якості власника об`єкту нерухомості № 101 (кв.5), справа відкрита по заяві ОСОБА_4 01.06.2020 р. нотаріусом Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною, заява № 39789309; 2. Гр. ОСОБА_4 у якості 100/100 об`єкту нерухомості № 101 у період 04.06.20р. 09.06.20р.; 3. Паперову копію реєстрової справи ОСОБА_3 про реєстрацію за нею права власності на 76/100 об`єкту № 101 (кв.5), зроблену нотаріусом П`ятою Державної нотаріальної контори Рівною О.В., реєстрація відбувалася 04.06.2020 року.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, у відповідності до ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України).

За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема,: подавати докази; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи; подавати заяви та клопотання.

Відповідно до положень статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Як зазначено вище, клопотання про витребування доказів судом викладено позивачем у Додатку до віндикаційного позову, поданому 09.12.2022 року, в якому позивач просить вилучити з Державного реєстру паперові копії реєстраційних справ: 1. гр. ОСОБА_3 у якості власника об`єкту нерухомості № 101 (кв.5), справа відкрита по заяві ОСОБА_4 01.06.2020 р. нотаріусом Кейтельгіссер Олександрою Михайлівною, заява № 39789309; 2. гр. ОСОБА_4 у якості 100/100 об`єкту нерухомості № 101 у період 04.06.20р. 09.06.20р.; 3. Паперову копію реєстрової справи ОСОБА_3 про реєстрацію за нею права власності на 76/100 об`єкту № 101 (кв.5), зроблену нотаріусом П`ятою Державної нотаріальної контори Рівною О.В., реєстрація відбувалася 04.06.2020 року.

Разом з цим, у клопотанні про витребування, викладеному у Додатку до віндикаційного позову, позивачем не зазначено: з якого саме Державного реєстру необхідно витребувати інформацію; не вказані підстави, з яких випливає, що ці докази містяться у певному Державному реєстрі із зазначенням в якому саме; не зазначені вжиті саме ним - позивачем заходи для отримання цих доказів самостійно, не долучені до Додатку докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Зважаючи на викладене, клопотання позивача про витребування доказів, викладене у Додатку до віндикаційного позову, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 76, 77, 84, 197, 200, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування власника свого майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Кудрявцева