Ухвала

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 450/877/17

провадження № 61-6314ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1, треті особи: Квартирно -експлуатаційного відділу м. Львова, Військової частини НОМЕР_2 про визнання неправомірним протоколу та визначення права зарахування на квартирний облік,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1, з участю третіх осіб Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова, військової частини НОМЕР_2 про визнання неправомірним протоколу та визначення права зарахування на квартирний облік задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1, оформлене протоколом № 22 від 17 січня 2017 року про відмову у зарахуванні на квартирний облік майора запасу ОСОБА_1 з 15 серпня 1989 року.

Визнано за позивачем ОСОБА_1 право на зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 з 15 серпня 1989 року в складі сім`ї з трьох осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу в якій заявник просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова