Справа № 212/9150/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути солідарно з останніх заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2021 року у розмірі 35686,87 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 9523,06 гривень, 3% річних у розмірі 3246,67 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . Відповідачі є співвласниками та зареєстровані у даній квартирі. Зазначив, що відповідачі не у повному обсязі здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2021 року. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18 листопада 2021 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням відповідача ОСОБА_1

09 грудня 2021 року судовий розгляд був відкладний за клопотанням відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_2 , судовий розгляд відкладений на 11 лютого 2022 року.

11 лютого 2022 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням відповідача ОСОБА_2

10.03.2022, 04.04.2022, 11.05.2022 судовий розгляд був відкладений.

01 червня 2022 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника позивача.

16 грудня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнала частково, зазначила, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності їй- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожній, тому кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між відповідачами щодо утримання квартири не встановлено та уповноваженого власника квартири не визначено. Також зазначила, що не погоджується із стягненням з неї заборгованості за період з 01.11.2014 року по 12.10.2018 року, оскільки до цих вимог сплив строк позовної давності. Зазначила, що часткова оплата послуг з централізованого опалення, яка була здійснена у жовтні 2019 року, листопада 2019 року, грудні 2019 року, січні 2020 року, листопаді 2020 року, червні 2021 року, липні 2021 року була зарахована позивачем саме за відповідні поточні місяці, за які проводилась оплата а не за попередні періоди, і тому переривання строку позовної давності не відбулося. Вказала, що згодна на стягнення з неї 1/2 частини заборгованості за період з 12.10.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 9138,10 гривень та судового збору у розмірі 428,08 гривень.

31 травня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнала частково, зазначила, що не погоджується із стягненням з неї заборгованості за період з 01.11.2014 року по 12.10.2018 року, оскільки до цих вимог сплив строк позовної давності. Зазначила, що часткова оплата послуг з централізованого опалення, яка була здійснена у жовтні 2019 року, листопада 2019 року, грудні 2019 року, січні 2020 року, листопаді 2020 року, червні 2021 року, липні 2021 року була зарахована позивачем саме за відповідні поточні місяці, за які проводилась оплата а не за попередні періоди, і тому переривання строку позовної давності не відбулося. Вказала, що згодна на стягнення з неї 1/2 частини заборгованості за період з 12.10.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 9138,11 гривень та судового збору у розмірі 428,08 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у наданому суду клопотанні просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, заперечувала проти застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла письмова заява про проведення розгляду справи у її відсутність та відсутність відповідача ОСОБА_1 , просила при розгляді справи врахувати відзив на позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності, у зв`язку з чим просила позов задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за період з 12.10.2018 по 31.08.2021 у розмірі 9138,10 грн., та судовий збір у розмірі 428,08 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідачів.

З копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2013 №9377392, №9378950, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2021№289567535 вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( а.с. 44,45,46).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги з централізованого опалення (а.с. 4).

Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість за централізоване опалення за період 01 грудня 2014 року по 31 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 року складає - 35686,87 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги.

На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Так, судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 листопада 2014 року по 31 серпня 2021 року, заборгованість за послуги з централізованого опалення, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31 серпня 2021 року складає 35686,87 гривень.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 6), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідачів по оплаті послуг з централізованого опалення за період з листопада 2014 року по серпень 2021 року в сумі 35686,87 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 9523,06 грн. та 3% річних в сумі 3246,67 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , викладені ними у відзивах на позов, щодо стягнення заборгованості по 1/2 частині з кожної, оскільки судом встановлено, що за адресою, за якою позивач просить стягнути заборгованість: АДРЕСА_1 відкрито єдиний особовий рахунок на послуги з централізованого опалення за № НОМЕР_1 , і розподілу особового рахунку не здійснювалось.

Щодо викладених у відзивах на позов заяв про застосування наслідків пропуску позовної давності суд зазначає наступне.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачами в період з листопада 2014 року по липень 2021 року частково здійснювалась оплата за надані послуги з теплової енергії. При цьому останній платіж був здійснений в липні 2021 року на суму 200 грн. (а.с.5), отже вказані дії свідчать про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачами дій по оплаті послуг з централізованого опалення, що мали регулярний щорічний характер і остання оплата була здійснена у липні 2021 року, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду у жовтні 2021 року позивачем не пропущено.

З`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень (а.с.1) також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 1135 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст. ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 35686,87 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 9523,06 гривень, 3% річних у розмірі 3246,67 гривень, всього 48 456 (сорок вісім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 20 червня 2022 року.

Суддя: О. В. Колочко