У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ЗАТ «Українська будівельна компанія» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, у якому просить: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №1/178-317 купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення від 13.01.2013 р. в загальному розмірі 100000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2021 року було відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.01.2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ЗАТ «Українська будівельна компанія», в якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 317/500 частки нежитлового приміщення 178, загальною площею 156,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

- зобов`язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» виконати зобов`язання за Договором №1/178-317 купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення від 13.01.2013 р. та передати ОСОБА_1 оформлені належним чином документи для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді 317/500 частки нежитлового приміщення 178, загальною площею 156,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору №1/178-317, в тому числі, акту прийому-передачі 317/500 частки нежитлового приміщення 178, приміщення 178 та технічний паспорт.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01.06.2022 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первинним.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 19.07.2022 р., справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про визнання права власності, - передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.08.2022 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Одночасно з зустрічною позовною заявою, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, приватним або державним нотаріусам, а також будь-яким органам державної реєстрації та державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, зміни, припинення прав власності на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення 178, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, або будь-якої його частки, до набрання законної сили рішенням суду.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що 13.01.2010 р. між заявником та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено Договір №1/178-317 купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення, відповідно до умов якого, останнє зобов`язалось передати заявнику у власність майнове право - право на подальше отримання у власність з метою розміщення мікроскладу 317/500 частки новозбудованого нежитлового приміщення №178, загальною площею 156,6 кв.м. у будинку, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 і позначений на схемі генерального плану №3, поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Як стало відомо заявнику з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.12.2021 р., в період з березня 2021 року по липень 2021 року, були зареєстровані права власності понад 150 інших співвласників на окремі 1/500 частки нежитлового приміщення №178, загальною площею 156,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000.

Крім того, ЗАТ «Українська будівельна компанія», повідомило заявника про рейдерське захоплення офісних приміщень, яке мало місце в серпні 2018 р. та вжиття заходів з пошуку та відновлення первинної документації щодо укладених з заявником договорів і угод, що на думку заявника, свідчить про невизнання продавцем за ним права власності на придбані майнові права, та відповідно вчинення продавцем дій спрямованих на порушення прав заявника, як покупця за договором.

Таким чином, реєстрація прав за пов`язаним з продавцем та іншими особами на окремі 1/500 частки приміщення у значній кількості була здійснена продавцем з метою подальшого ускладнення заявником як покупцем можливостей на нівелювання шляхів для визнання за ним прав на цей об`єкт нерухомого майна у відповідній частині (317/500) в примусовому порядку, оскільки коло потенційних відповідачів, інтересів яких будуть стосуватися такі позови у випадку перевищення різниці вже зареєстрованих часток над придбаними заявником у кількості понад 100 часток, без вжиття заходів забезпечення позову неконтрольовано збільшуватиметься з кожною реєстраційною дією, а можливий подальший виділ таких часток та реєстрація права власності як на окремі об`єкти нерухомого майна, взагалі унеможливить поновлення прав заявника у обраний в межах цієї справи спосіб.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким органам вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно може призвести до неможливості виконання рішення суду та істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів.

Заборона проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності, до ухвалення судом рішення по даній справі, буде необхідним і єдиним способом забезпечити в майбутньому виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Інститут забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є заборона вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та будь-яким іншим його структурним підрозділам та територіальним органам, приватним або державним нотаріусам, а також будь-яким органам державної реєстрації та державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, зміни, припинення прав власності на спірне нерухоме майно, посилався на те, що реєстрація прав за пов`язаними з продавцем та іншими особами на окремі 1/500 частки (у кількості 317 часток) приміщення призведе до збільшення потенційних відповідачів, інтересів яких будуть стосуватися такі позови у випадку перевищення різниці вже зареєстрованих часток над придбаними заявником у кількості понад 100 часток, а можливий подальший виділ таких часток та реєстрація права власності як на окремі об`єкти нерухомого майна, взагалі унеможливить поновлення прав заявника у обраний в межах цієї справи спосіб.

Разом з тим, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин, враховуючи недоведеність заявником тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову у даній цивільній справі зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353, 354, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про визнання права власності.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.