КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/8371/2022 Доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

15 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, скасування наказу та оплати за час відсторонення від роботи,

В С Т А Н О В И В :

Безпосередньо на адресу Київського апеляційного суду 24 червня 2022 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року у справі № 757/67717/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, скасування наказу та оплати за час відсторонення від роботи.

Для забезпечення апеляційного розгляду, перевірки обставин справи, дотримання скаржником строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, перевірки правових підстав для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, Київським апеляційним судом 27 червня 2022 року було надіслано запит на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва про витребування цивільної справи №757/67717/21.

У відповідь на запит, 13 липня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла витребовувана цивільна справа для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року. Матеріали вказаної цивільної справи були передані судді-доповідачу 14 липня 2022 року.

Таким чином відсутність матеріалів справи унеможливило вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження в межах п`ятиденного строку з дня надходження апеляційної скарги, що визначений ст. 359 ЦПК України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала 17 червня 2022 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга не повною мірою оплачена судовим збором.

У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на день звернення до суду з позовом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року становив 2270 грн.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до вимоги позовної заяви позивач оспорює наказ про відсторонення від роботи та фактично порушує питання про допуск до роботи, а також поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати на час відсторонення від виконання посадових обов'язків.

Між тим, за відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків - не є стягненням зарплати.

Отже, оскільки предметом цього позову виступає оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, тому доводи позивача щодо наявності пільг із зазначеним у позовній заяві вимогами з підстав, наведених у апеляційній скарзі, судом не приймаються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір " від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: 1) у справах про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Таким чином за звернення до суду з вимогою про скасування наказу ДАЗВ від 29 листопада 2021 року №188-ос «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » ,то така вимога повинна бути оплачена судовим збором у розмірі, що визначений нормами чинного законодавства, а саме: 1362 грн. = (908*1,5), де 908- ставка судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду з позовною вимогою немайнового характеру

Щодо позовної вимоги стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов'язків, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав звільнених працівників, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні Закону України «Про оплату праці».

Згідно аналізу норм чинного законодавства вбачається, що стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

Таким чином пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому повинна бути оплачена судовим збором.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладений в Постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду в частині відмови в стягненні середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, то позивачу, звертаючись до суду з такою позовною вимогою, слід було б сплатити судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно за звернення до суду з апеляційною скаргою при оскарженні рішення, предметом розгляду якого була вимога майнового характеру щодо стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків вимушеного прогулу, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 1362 грн. = (908*1,5) де 908- ставка судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру.

Отже, загальна сума судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з апеляційною скаргою складає 2724 грн. =(1362+1362).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з апеляційною скаргою частково сплатила судовий збір, то останній слід доплатити судовий збір у розмірі 1362 грн.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок: UA0026010, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`ян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37993783.

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином:

«* ; код ознаки судового збору (101);код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: судовий збір за а/с П.І.Б., Київський апеляційний суд».

Документи, що підтверджують оплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналах.

За правилами ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 вказаного Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплати судового збору в розмірі 1362 грн.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Керуючись ст. ст. 95, 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб