Справа № 296/8677/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 06.10.2021 ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (далі також - відповідач, АТ "Житомиргаз"), в якому просила визнати протиправною відмову відповідача безоплатно встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу та зобов`язати відповідача безоплатно встановити позивачу індивідуальний лічильник газу.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, має на утриманні доньку з інвалідністю І групи. 22.11.2018 позивач звернулась до відповідача з вимогами встановити індивідуальний лічильник обліку газу в її квартирі, однак листом від 05.12.2018 відповідач відмовив у цій вимозі, в зв`язку із встановленням будинкового лічильнику газу у будинку позивача.

1.3. Посилаючись на те, що відповідно до статті 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" відповідач був зобов`язаний встановити позивачу індивідуальний лічильник обліку газу в її квартирі у строк до 01.01.2018, однак свого обов`язку не виконав, позивач звернулась до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 11.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/8677/21, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2.2. 04.01.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому представник посилається на те, що комерційний облік природного газу споживачам категорії населення за адресою споживання: АДРЕСА_2 забезпечено шляхом встановлення за рахунок відповідача будинкового вузла обліку природного газу з 13.01.2017. Вказала, що позивачем не враховано положення статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 №3533-VI в редакції від 05.03.2021 №1338-IX, за яким строк забезпечення комерційного обліку населенню, які використовують природний газ тільки для приготування їжі продовжено до 01 січня 2023, а тому встановлення індивідуального газового лічильника відповідно до вказаних змін відбудеться в строк, встановлений Законом №3533-VI.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується копією довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» №711 від 28.09.2021 та копією паспорта позивача з відміткою про зареєстроване місце проживання (а.с. 6,10).

3.2. 05.12.2018 листом ПАТ "Житомиргаз", адресованим на ім`я ОСОБА_1 щодо розгляду її звернення від 22.11.2018, повідомлялося, що за адресами, де встановлено загальнобудинковий лічильник природного газу за рахунок коштів газорозподільчого підприємства, облік газу вважається забезпеченим відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", а тому підстав для встановлення індивідуального лічильника газу у ПАТ "Житомиргаз" немає (а.с.11).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до пункту 33 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII (далі - Закон про ринок природного газу, Закон №329-VIII) ринок природного газу сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG (зріджений природний газ).

4.2. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

4.3. Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

4.4. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

4.5. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

4.6. Згідно з главою 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494, Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

4.7. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Між сторонами виник спір з приводу забезпечення позивача як побутового споживача природного газу безоплатним встановленням індивідуального лічильником газу в її квартирі.

5.2. З матеріалів справи слідує, що позивач є споживачем природного газу, а відповідач АТ "Житомиргаз" є Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

5.3. Частиною першою статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (у редакції Закону від 20 січня 2018 року) передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

5.4. Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18), на яку посилається позивач, зроблено висновок, що «зі змісту статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу. Стаття 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку. Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2018 року, так як розгляд справи по суті завершився до внесення змін щодо строку встановлення лічильників таким споживачам.».

5.6. ОСОБА_1 із зазначеним позовом звернулася у жовтні 2021 року.

5.7. Разом із тим, на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою абзац четвертий підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 6 було змінено на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу» (Закон № 2260-VIII від 21 грудня 2017 року). У зв`язку із внесеними змінами частиною першою статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (у редакції Закону від 20 січня 2018 року) на суб`єктів господарювання покладено обов`язок забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

5.8. Таким чином, на момент розгляду відповідачем звернення ОСОБА_1 законодавцем було покладено обов`язок на суб`єктів господарювання забезпечити встановлення лічильників газу для населення із продовженням кінцевої дати вчинення таких дій до 1 січня 2021 року.

5.9. У подальшому на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу (Закон від 05 березня 2021 року №1338-IX) в абзаці четвертому підпункту «а» пункту 2 цифри і слова «01 січня 2021 року» замінено цифрами і словами «01 січня 2023 року» (станом на момент розгляду справи).

5.10. У постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року в справі № 212/7490/17-ц (провадження № 61-1511св19) зроблено висновок про те, що враховуючи те, що за час розгляду справи в Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» були внесені зміни, зокрема і в статтю 6 цього Закону, якою передбачається строк встановлення газових лічильників для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року, апеляційним судом правильно застосовано указаний Закон, оскільки спірні правовідносини є триваючими.

5.11. Схожий за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 212/3482/18 та від 18 листопада 2020 року у справі № 212/4456/19.

5.12. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року (справа №207/3286/18 провадження №61-10766св20) наголосив, що «…однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

5.13. Оцінюючи спірні правовідносини, Верховний Суд враховувує також і те, що зазначений позов спрямований на захист прав споживача на встановлення індивідуального лічильника газу за рахунок відповідача у строк, визначений чинним законодавством, оскільки, по-перше, спірні правовідносини є триваючими, а по-друге, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. У разі помилкового посилання позивача не на ту норму закону суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. При цьому, вказані процесуальні дії суду не можуть вважатися виходом за межі позовних вимог.»

5.14. Таким чином, суд враховує внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу (Закон від 05 березня 2021 року № 1338-IX, яким в абзаці четвертому підпункту «а» пункту 2 цифри і слова «01 січня 2021 року» замінено цифрами і словами «01 січня 2023 року», станом на момент розгляду справи), а також те, що спірні правовідносини є триваючими, керуючись принципом jura novit curia, застосовує до спірних правовідносин останню редакцію Закону.

5.15. З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності обґрунтованого права у позивача шляхом отримання рішення суду вимагати виконання вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» до настання остаточних термінів встановлених законом та передчасності його вимог з посиланням на постанову Верховного суду від 08.12.2021 у справі №205/1694/17.

5.16. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача за рахунок власних коштів встановити у квартирі позивача індивідуальний лічильник природного газу для приготування їжі, в термін, визначений статтею 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" для встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, що відповідатиме завданню цивільного законодавства. здійснити встановлення у квартирі ОСОБА_1 індивідуального газового лічильника як побутовому споживачу.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 908 гривень, оскільки позивач в силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за власний рахунок у термін до 01 січня 2023 року здійснити встановлення у квартирі ОСОБА_1 індивідуального газового лічильника як побутовому споживачу.

3. У задоволенні решти вимог, відмовити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Акціонерне товариство

"Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз",

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

10002, м. Житомир, вул. Фещенко-Чопівського, 35,

Повне рішення суду складено: 18.07.2022.

Cуддя О. С. Рожкова