РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

11.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Ляхова Олександра Валерійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №70954 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошиснького нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості у розмірі 8 223,00 грн; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

В обгрунтування вимог вказано, що 31.03.2017 між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір №2001/98/1 відповідно до умов якого позивачу надано кредит, та на підставі цього договору було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Позивач вважає, що виконаний напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням закону, без повідомлення боржника про суму боргу, яка не є безспірною.

Так, виконавчий напис вчинено за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис у даному випадку. Нотаріус не перевіряв факту отримання боржником вимоги про усунення порушень договору і взагалі направлення позивачу такої вимоги. Адвокат вважає, що неотримання вимоги про усунення порушень об`єктивно позбавляє боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості подати заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. А тому, відсутні належні та допустимі докази обізнаності позивача про існування заборгованості та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису.

В судове засідання 11.07.2022 року сторони не з`явились. Від представника позивача адвоката Ляхова О.В. надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позову відповідачем отримано 27.01.2022 року, відзиву на позовну заяву не надходило.

Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, пояснено на позовну заяву не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошиснького нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором №2001/98/1 від 31.03.2017 року у розмірі 7 573,37 грн та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн, а всього на суму 8 223,37 грн (а.с. 28).

Зі змісту виконавчого напису слідує, що до суми заборгованості в розмірі 8 223,37 грн також включено прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2408,86 грн, строкову заборгованість по несплаченим відсоткам 5 164,51 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення ТОВ «Форвард Фінансів» ОСОБА_1 про наявність заборгованості за кредитним договором, вимоги її погашення із зазначенням відповідних наслідків.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право

звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості..

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Спірний виконавчий напис вчинено 11.06.2021 року.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, а тому для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №2001/98/1 від 31.03.2017 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Всупереч положенням ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, відповідач не надав докази, які б спростували доводи позовної заяви.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що відповідачем не надано докази, які підтверджують, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли на підставі договору №2001/98/1 від 31.03.2017 року, за яким стягнута заборгованість на підставі оспорюваного виконавчого напису, відповідачем не доведено, що він взагалі має право вимоги за даним договором, а нотаріусу було надано кредитний договір, засвідчений у нотаріальному порядку, а відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис визнається судом таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено таке.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що адвокатом пред`явлено одну позовну вимогу (ставка судового збору становить 992,40 грн), а також було подано заяву про забезпечення позову (ставка судового збору становить 496,20 грн), з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1486,60 грн.

Крім того, адвокат у позові просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Встановлено, що 20.12.2021 року між адвокатом Ляховим О.В. та Гребенюк І.В. було укладено договір про надання правової допомоги №45/21 предметом якого ж, зокрема, представництво інтересів клієнта в судах всіх рівнів/інстанцій та юрисдикцій при розгляді кримінальних. цивільних, адміністративних. господарських справ.

Згідно розділу 3 договору про надання правової допомоги №45/21 гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатках до цього договору; факт наданих адвокатом послуг підтверджується актом виконаних робіт.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги №45/21 від 20.12.2021 року сторонами визначено перелік та вартість послуг, що можуть бути надані адвокатом, зокрема, визначено що винагорода (гонорар успіху) за задоволення позов у повному обсязі або часткове задоволення позову складає 5000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт №1-1-45/21 від 24.12.2021 року, адвокатом Ляховим О.В. були надані наступні послуги складання позовної заяви вартістю 5000,00 грн, складання заяви про забезпечення позову вартістю 2000,00 грн, винагорода (гонорар успіху) складає 5000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт вартість послуг адвоката складає 12 000,00 грн

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 вирішено виключну правову проблему щодо можливості віднесення до судових витрат додаткового гонорару, передбаченого договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто, так званого гонорару успіху.

У вказаній постанові висловлено наступну правову позицію. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При цьому, Велика Палата Верховного Суду, вказала, що відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн, передбаченому пунктом 4.2. додаткової угоди, суди не врахували, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, тому дійшла висновку, що суди не навели доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача і вимоги позивача про стягнення «гонорару успіху» задовольнила пропорційно до розміру задоволених вимог.

Отже, «гонорар успіху» може включатись до витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу.

Встановлено, що адвокатом Ляховим О.В. підготовлено та подано позовну заяву, заяву про забезпечення позову, заяву про усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 06.01.2022 року.

З урахуванням категорії, складності даної справи, змісту заявлених позовних вимог, обсягу робіт, виконаних адвокатом; враховуючи, що позовні вимоги задоволено; позивач має договірні зобов`язання зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн, що підтверджується умовами договору та актом виконаних робіт, тому розмір витрат на правничу допомогу в сумі 12000,00 грн є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами.

На підставі чого, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 12000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №70954 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості у розмірі 8 223,37 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» на користь держави судовий збір в сумі 1486,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 12000,00 грн

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2022

Представник позивача: адвокат Ляхов Олександр Валерійович, адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», адреса: м. Київ, бульвар Чоколівський, 19, код: 44328497.

Третя особа без самостійних вимог

- приватний нотаріус Києво-Святошиснького нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: АДРЕСА_3 ,

- приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, адреса: м. Житомир, Новий Бульвар, 5, оф. 2.8.

Суддя Л.М. Чішман