КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5675/21
Провадження № 2/552/149/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування про повернення дитини посилаючись на те, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду у позивача відібрали доньку без позбавлення батьківських прав. Підставою для відібрання дитини стало неналежне виконання позивачем батьківських обов`язків. ОСОБА_7 передана під опіку ОСОБА_4 . На даний час в помешканні , де проживає позивач створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини: є місце для сну, шафа для одягу, стіл для занять. У будинку відсутнє газопостачання, опалення електричне, є електроплита для приготування їжі, а тому причини як слугували підставою для відібрання дитини відпали.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 10 листопада 201 року до участі у справі залучено як третю особу ОСОБА_5 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду, задоволено клопотання представника третіх осіб ОСОБА_8 щодо витребування доказів та заслуховування думки малолітньої ОСОБА_9 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач офіційно не працює, проте має достатній дохід. У будинку створені всі умови для проживання та навчання дитини. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, підтримала наданий суду відзив та просила відмовити в задоволенні позову. В інтересах дитини залишитися в прийомній сім`ї.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні 21.12.2021 року заперечували щодо задоволення позовних вимог та пояснили, що ОСОБА_7 проживає в їх сім`ї. Дитині створені всі умови для проживання, навчання, розвитку здібностей. Вони в повній мірі виконують покладені на них батьківські обов`язки. У послідуючому в судові засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог заперечують.

Представник третіх осіб ОСОБА_8 підтримав письмові пояснення та пояснив, що позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних доказів. Позивач немає офіційного доходу, вона не надала доказів, що зможе забезпечити належні умови для проживання, навчання, розвитку дитини. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, думку малолітньої ОСОБА_6 , дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 11, 12 даного закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

У справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява N 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини.

Нормами статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини (ч.3 ст.170 СК).

Судом установлено, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 , відомості про батька ОСОБА_10 внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

У позивача, крім доньки є син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про відібрання дитини та стягнення аліментів позовні вимоги задоволено частково. Відібрано у ОСОБА_1 , малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення її батьківських прав. Передано ОСОБА_9 органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. Рішення набрало законної сили.

Ухвалюючи рішення, Київський районний суд м. Полтави виходив із доведеності факту неналежного піклування ОСОБА_1 про ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також було встановлено, що протягом навчального 2020 року дитина у вересні двічі відвідала заняття.

Звертаючись з даним позовом, позивач наголошувала щодо наявності підстав для повернення їй малолітньої дочки.

Позивач з 26 серпня 2021 року по 19 жовтня 2021 року перебувала під соціальним супроводом Полтавського міського центру соціальних служб, з нею проводилась робота щодо підвищення батьківського потенціалу: систематичні мотиваційні бесіди щодо особливостей виховання дівчинки, необхідність створення безпечних та комфортних умов для повноцінного розвитку і виховання дитини, надавалися рекомендації і поради в усній та письмовій формі щодо планування сімейного бюджету, поради легкого прибирання в оселі, сприяння в офіційному працевлаштуванні, формування навичок відповідального батьківства.

Згідно акту обстеження умов проживання від 19 серпня 2021 року позивача за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що умови проживання незадовільні. Флігель в якому проживає родина потребує ремонту. Газопостачання відключене. Зручності в будинку відсутні ( колодязь у дворі, туалет на вулиці). Є необхідні меблі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитині передбачене місце для сну (розкладне крісло), є шафа для одягу, стіл для занять. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації : ОСОБА_1 ,1973 року народження мати, ОСОБА_11 , 1992 року народження брат ( на момент відвідування, зі слів матері, знаходився на лікуванні у психіатричній лікарні), ОСОБА_7 , 2014 року народження зареєстрована, але не проживає.

Відповідно до довідки, яка видана КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 218 від 20.10.2021 року, ОСОБА_1 пройшла профілактичний наркологічний огляд. Ознак наркоманії, токсикоманії та хронічного алкоголізму не виявлено.

У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які в більшості є родичами позивача та надали пояснення щодо обставин, які мали місце в 2020 році на час відібрання дитини. Характеризують позивача за весь час як люблячу матір, у будинку є індукційна плита, мультиварка для приготування їжі, дитині за ширмою обладнаний біотуалет. Деякі свідки наголошували, що у поведінці позивача порівняно з 2020 роком нічого не змінилось, оскільки завжди в будинку було чисто, приготована їжа та позивач є люблячою матір`ю своїх дітей.

Також суд приймає до уваги, що матеріали справи не містять доказів, щоб будь-хто із зазначених свідків виявляли бажання взяти опіку над малолітньою ОСОБА_17 , переймались становищем в якому опинилася дитина у 2020 році.

У судовому засіданні у присутності психолога була заслухана думка малолітньої ОСОБА_6 , 2014 року народження, яка розповіла про своє життя, прийомних батьків називає батьками, не охоче згадує свою біологічну мати, починає заїкатися, заперечує щодо повернення її для проживання та на виховання ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 3 від 12.01.2021 року малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв`язку з тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2020 року дитина відібрана у матері без позбавлення батьківських прав. Зберегти за малолітньою право користування житловою площею, де вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, у даному закладі з 05.03.2021 року перебувала ОСОБА_7 . За час перебування мати ОСОБА_1 телефонувала доньці 1-2 рази на місяць, спілкувалась з нею, але участі у вихованні дитини не приймала, цікавості до життя і здоров`я дитини не проявляла, інколи була у нетверезому стані, що було чутно під час спілкування по телефону.

Розпорядженням Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області № 322 від 10.06.2021 року влаштовано з 11.06.2021 року в прийомну сім`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

22 вересня 2021 року позивач звернулась з заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на відвідування ОСОБА_6 , що перебуває під опікою ОСОБА_4 .

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № 13 від 12 жовтня 2021 року, де крім членів комісії , крім інших були запрошені ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , що надали свої пояснення , заслухано думку малолітньої ОСОБА_9 вирішено враховуючи думку малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги висновок психолога ОСОБА_18 наданого на вищевказану малолітню, зважаючи на агресивний стан ОСОБА_1 вважати недоцільним встановлення способів спілкування ОСОБА_1 з донькою. Даний висновок затверджений рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № 1 від 12.10.2021 року.

Досліджені в судовому засіданні характеристики на ім`я ОСОБА_6 , 2014 року народження свідчать про ставлення малолітньої дитини до прийомних батьків з повагою, відповідальністю, позитивними емоціями. Прийомні батьки піклуються про дитину добре, цікавляться навчанням , її поведінкою, психологічним станом, турбуються про неї, систематично відвідують батьківські збори. Дитина відвідує музичну школу в м. Полтава. Дитина завжди охайна, забезпечена всіма необхідними канцтоварами. ОСОБА_19 ніколи не згадувала про родину ОСОБА_1 , спілкуватися з родичами не прагне.

ОСОБА_1 до школи чи до вчителя особисто жодного разу не зверталась, життям чи успіхами в навчанні ОСОБА_19 не цікавилася.

Крім того, суд також враховує, що ОСОБА_7 має стійкий , міцний емоційний зв`язок із прийомними батьками , а їх розлучення матиме вкрай негативний вплив на дівчинку, як і передача дитина із сім`ї прийомних батьків матері.

Згідно акту обстеження умов проживання від 09 листопада 2021 року за адресою АДРЕСА_1 , яке є приватною власністю ОСОБА_15 встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 1 кімнати. Наявні спальні місця старого зразка, відсутнє газопостачання, водопостачання колодязь, наявна електроенергія. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: розкладне крісло старого зразка, для навчання передбачений розкладений стіл у серванті старого зразка. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , 1992 року народження , зі слів матері має 2 групу інвалідності, лікувався в психіатричній лікарні.

Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 від 12 листопада 2021 року умови проживання задовільні , будинок газифікований, є водопостачання та комунікації. В будинку чисто, тепло, є продукти харчування та речі першої необхідності. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: ОСОБА_7 має окреме ліжко та місце для навчання, регулярно відвідує школу та має все для занять. Відвідує гуртки. Одягом та речами першої необхідності забезпечена. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 , 2011 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження. Батьки бездоганно виконують свої батьківські обов`язки. Проводять багато часу з дітьми, влаштовують сімейні свята та спільний відпочинок.

Згідно повідомлення Новоселівської сільської ради № 1615 від 26.11.2021 року діти ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , які перебувають у прийомній сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у 2021 році, а саме з 29.07 по 18.08.2021 року перебували на оздоровленні та відпочинку у ДЗОВ «Орлятко» Новосанжарського району, с. Клюсівка. Путівки оплачені за рахунок коштів виконавчого комітету Новоселівської сільської ради.

У ході розгляду справи, позивачем не надано належних доказів, що вона має офіційний стабільний дохід достатній для забезпечення її інтересів та інтересів малолітньої дитини.

Згідно характеристики Ст. ДОП СП ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП, за час проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 остання зарекомендувала себе посередньо. 20.10.2020 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП ( невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) та 02.02.2021 року за ч.3 ст. 109 КУпАП ( викидання сміття з вікон ї дверей вагонів).

Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 22 від 25.01.2022 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві, як органу опіки та піклування про недоцільність повернення ОСОБА_1 малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 січня 2022 року комісія в складі головного спеціаліста ССД виконавчого комітету Київської районної ум. Полтаві ради Шкаревська І.А.,головного спеціаліста ССД виконавчого комітету Київської районної ум. Полтаві ради Клунник К.Р. з метою проведення обстежень умов проживання за адресою АДРЕСА_1 вийшли за зазначеною адресою. Умови проживання обстежити не вдалося. З будинку вийшла ОСОБА_1 разом з сином і в агресивній формі поводила себе, кричала, що в будинок не пустить. Однозначної відповіді позивач щодо своєї поведінки, а саме перешкоджання комісії провести обстеження житлового приміщення, не надала.

Таким чином, суду не надано доказів, що на час розгляду справи у позивача створені належні умови для проживання , виховання та розвитку дитини.

Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених ст. 170 СК, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків).

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 9 вересня 2020 року по справі № 400/936/18.

У судовому засіданні встановлено, що позивач не налагодила стосунки із своєю донькою ОСОБА_17 , не зверталась до психолога щодо допомоги у організації нормального спілкування з дитиною.

Навпаки спілкування позивача з дитиною носив травматичний характер, погіршився стан із заїканням, виявилися симптоми панічної атаки: почуття тривоги та страху, брак повітря, прискорене дихання, пітливість, озноб, тремтіння по тілу, біль у грудях, оніміння рук та ніг, безсоння, пригнічений стан. Дані обставини підтверджуються первинним психологічним висновком.

Пояснення та посилання позивача в основному стосуються намірів на майбутнє та власних прав і потреб у поверненні дитини, натомість жодних даних яким є місячний дохід позивача та як вона виконує на теперішній час свій обов`язок по утриманню дитини матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені судом обставини, підстави джл язадоволенін позовних вимог відсутні.

Керуючись ст..ст. 10,12,81, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування про повернення дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач: виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, місце знаходження м. Полтава, вул.. М.Бірюзова,1/2, ідентифікаційний код в .

Треті особи : ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Повний текст судового рішення виготовлений 30 червня 2022 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна