Справа №461/2451/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-України», третя особа Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» про скасування рішення про державну реєстрацію.
В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 19.09.2005 року між Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» в особі керуючого Львівським відділенням № 1 Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокомерц - Україна» гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Пелех О.3. та зареєстрований в реєстрі за № 4441. Згідно вказаного договору в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.
З метою перевірки стану іпотечного майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 було сформовано витяг з Єдиного державного реєстру права власності на нерухоме майно, а також на адресу Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було скеровано адвокатський запит щодо надання інформації з приводу права власності на вищевказану квартиру. Як стало відомо з відповіді на адвокатський запит № 2490 від 06.07.2020 року, на підставі іпотечного догоору Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.02.2008 року було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна». ОСОБА_1 вважає, що державна реєстрація права власності за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушено його право власності на вказаний об`єкт. У зв`язку з цим просить суд задоволити позов та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2008 року, та державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за Закритим акціонерним товариством «Банк ПетрокомерцУкраїна».
Ухвалою суду від 25.05.2022 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача надіслав до суду клопотання, в якому позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19.09.2005 року між Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» в особі керуючого Львівським відділенням № 1 Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокомерц - Україна» гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Пелех О.3. та зареєстрований в реєстрі за № 4441 (а.с.16-21).
Згідно вказаного договору в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.
З метою перевірки стану іпотечного майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , було сформовано витяг з Єдиного державного реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.12).
16.06.2020 року на адресу Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було скеровано адвокатський запит щодо надання інформації з приводу права власності на вищевказану квартиру (а.с.9-10).
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит № 2490 від 06.07.2020 року, на підставі вказаного іпотечного договору Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.02.2008 року було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна».
ОСОБА_1 вважає, що державна реєстрація права власності за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Як вбачається з п. 4.4. Іпотечного договору, вартість нерухомого майна, предмету іпотеки складала 83247 Доларів США.

Саме вартість оцінки нерухомого майна предмету іпотеки впливає на розмір суми кредиту.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, оцінка майна здійснюється лише за встановленою процедурою спеціально визначеною організацією, яка має повноваження з оціночної діяльності.

В матеріалах справи відсутній висновок про оцінку майна.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, при здійсненні реєстрації права власності на нерухоме майно не було враховано вищевказані вимоги законодавства та не було проведено оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, а було визначено вартість предмета іпотеки на власний розсуд у розмірі 30493 грн, яка є нижчою від ринкової вартості на момент перереєстрації.

Крім цього, судом встановлено, що позивачу не пропонувалось жодних погоджень стосовно проведення оцінки майна, про перереєстрацію такого повідомлено не було.

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось всупереч ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки відбулось за відсутності відповідної оцінки суб`єкта оціночної діяльності,.

За приписами частини першої статті 35 Закону, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, в порушення ст. 35 Закону України «Про іпотеку» позивачу жодної вимоги, як цього вимагає Закон, від відповідача не надходило.

Крім цього, відповідно до абз. 11 п. 56 Постанови КМУ від 10 вересня 2003 №1440 - загальні вимоги до складання звіту про оцінку та підготовку висновку про вартість майна мають включати ... особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки). Таким чином лише зі згоди позивача суб`єкт оціночної діяльності міг потрапити до приміщення та мати можливість провести таку оцінку.

Проте жодних погоджень стосовно проведення оцінки майна позивачу не пропонувалось, що знову ж таки вказує на відсутність такої оцінки.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку.

Гарантоване ст. 55 Конституції України конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 23.06.2020 в справі № 906/516/19 та від 20.08.2020 в справі №916/2464/19, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Дослідивши матеріали справи, оскільки встановлено, що висновок про оцінку майна відсутній, жодних погоджень стосовно проведення оцінки майна позивачу не пропонувалось, про перереєстрацію такого повідомлено не було, жодної вимоги про усунення порушень позивачу не надходило, суд приходить до висновку, що відповідач недобросовісно використав своє право звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру та поспішно вчинив дії щодо переходу права власності.

Таким чином, суд знаходить доведеним факт порушення належного позивачу права власності на квартиру та вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про застосування таких способів захисту порушеного права, як визнання та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому суд вбачає підстави для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 992,4 гривень.

Керуючись ст.ст.3, 81, 247, 258, 259,263-265,351-355 ЦПК України, ст.ст.4, 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

позов задоволити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2008 року, та державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц-Україна», реєстраційний номер 1691351; номер запису: 18478 в книзі 19, проведену на підставі Договору іпотеки № 4441 від 19.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.; Р. № 5143 від 07.11.2006 року договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.; Р. № 3112 від 14.07.2006 року договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (адреса: 01601, м.Київ, вул.Велика Житомирська, 20; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992,4 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско