Дата документу 20.07.2022 Справа № 554/137/22
Провадження № 2/554/1513/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.,

при секретарі: Кравець В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся позивач - ОСОБА_1 до відповідача - ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2017, що зареєстроване в реєстрі за № 904. Інші 3/4 частки квартири належать ОСОБА_2 , який фактично проживає у зазначеній квартирі. Він намагався потрапити до своє власності, але відповідач обмежив його у користуванні квартирою, шляхом заміни замків.

Позивач зазначає, що його обмеження у користуванні зазначеною квартирою є незаконним, з приводу чого він неодноразово звертався в поліцію, внаслідок чого його було проінформовано про можливість звернення до суду щодо захисту своїх цивільних прав, у зв`язку із чим позивач просить усунути перешкоди в користуванні зазначеною квартирою шляхом вселення.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави 14.01.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник адвокат Салашний М.О. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та пояснили, що позивач проживав з матір`ю в іншому місці; ключів від квартири за адресою АДРЕСА_1 , ніколи не мав; він одружений та має дітей, з якими проживає у матері дружини; відповідача бачив в житті лише три рази; він викликав поліцію за спірною адресою; пояснити як бачить своє вселення в квартиру не може. Позов просять задовольнити, оскільки позбавлений можливості користуватися своєю часткою в квартирі.

Відповідач та його представник адвокат Рой Н.О., в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що відповідач проживає разом з сім`єю в квартирі, що має загальну площу 47,9 кв.м.; позивач жодного дня не проживав в квартирі; у нього ніколи не було ключів від квартири; про виклик поліції за його адресою дізнався лише з позовної заяви; після набуття позивачем права власності на 1/4 частку квартири йому була запропонована компенсація, на яку позивач не погодився, більш ніяких спорів з цього приводу не було. В позові просять відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав

та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у розмірі 3/4 ОСОБА_2 та у розмірі 1/4 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2017, що зареєстроване в реєстрі за № 904. Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно, номер довідки 292441399 від 23.12.2021 року.

Відповідно до ст.ст. 321, 387 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою.

Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що надані позивачем докази не підтверджують обґрунтованість заявлених вимог, оскільки Відповіддю Національної поліції від 19.10.2021 року за №122-Аз/41/26/03-2021 лише підтверджується виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , 13.09.2021 року та 23.09.2021 року, але чи перешкоджав відповідач у користуванні, доказів не надано. Більш того, сам позивач зазначав, що в квартирі ніколи не жив, ключів від квартир не мав, тому його ствердження про зміну замків є надуманим. Довідка від 15.09.2021 року за результатами розгляду звернення за №23387 не містить будь-яких свідчень про з`ясування позиції відповідача, лише рекомендує звернутися до суду, тому не є належним допустимим доказом по справі.

В ст.41 Конституції України закріплено: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст.47 Житлового Кодексу України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

В технічному паспорті та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №292441399, зазначено, що квартира загальною площею 47,9 кв.м, житловою 27,1 кв.м..

Оскільки позивач є власником 1/4 частки квартири, то його доля складає 11,975 кв.м. та 6,775 кв.м., що менше норми встановленої законом.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Враховуючи, що 1/4 частка квартири менше норми жилої площі, встановленої законом, як у позивача, так і у відповідача є родини, суд вважає, що вселення в квартиру позивача неможливе, і використання власності позивачем буде завдавати шкоди правам, свободам та гідності відповідачу, як закріплено в ст.41 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, не підтверджений належними та допустимими доказами, а також він є безпідставним, оскільки не ґрунтується на вимогах закону, тому в позові необхідно відмовити.

Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.