Провадження № 2/686/802/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Коваль І.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та визнання спадкоємцем четвертої черги. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона в 1998 році познайомилась із ОСОБА_5 .. З 26.03.2000 року вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі, яка належить їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично з березня 2000 року вони почали вести спільне господарство, спільний бюджет, здійснювати спільні витрати, купували майно в інтересах сім`ї, разом проводили дозвілля та відпочинок. Між ними існували подружні взаємні права та обов`язки.

З вересня 2016 року, у зв`язку із важкою хворобою матері її цивільного чоловіка, для забезпечення належного догляду за нею, вони переїхали проживати в квартиру його матері по АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (матір її цивільного чоловіка) померла. Вона, як цивільна дружина ОСОБА_5 , здійснила поховання померлої матері свого чоловіка (копія свідоцтва про поховання додається).

У вказаній квартирі вони продовжили проживати, вели спільний побут, здійснювали спільні витрати по утриманню квартир, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

ОСОБА_5 успадкував після смерті своєї матері квартиру АДРЕСА_3 , про що йому державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Латюк І.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

З 26.03.2000 року по 30.01.2020 року у них були довготривалі відносини, вони проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка. А ІНФОРМАЦІЯ_2 її цивільний чоловік - ОСОБА_5 помер.

Вона, як цивільна дружина здійснила його поховання, розпорядилася його речами та погасила всю заборгованість в розмірі 29640 гри. спадкодавця перед АТ «Укрексімбанк» на підставі кредитного договору, де він був позичальником. Станом на день подання позовної заяви до суду вона продовжує здійснювати оплату комунальних послуг квартири АДРЕСА_3 .

З метою прийняття спадщини за законом, вона звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу Палінчак Т.В., де їй було повідомлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона можливості не має, оскільки в зареєстрованому шлюбі вони не перебували та відсутній факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

З врахуванням наведеного позивач просила визнати факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 26.03.2000 року по 30.01.2020 року, визнавши її спадкоємцем четвертої черги.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 14.12.2020 року залучено до участі в справі замість неналежного відповідача Хмельницької міської ради належного відповідача ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 08.02.2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в порядку ст.49 ЦПК України.

В заяві про збільшення позовних вимог позивач просила змінити черговість одержання права на спадкування за законом, визнавши її спадкоємцем першої черги. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що впродовж спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 мав наступні хронічні захворювання: змішаний цироз печінки, декомпесований; ренхіматозна жовтяниця; ПКН 1-2 ст.; портальна гіпертензія; асцит; ВРВС II ст., кровотеча із вен стравоходу; постгеморагічна анемія; хронічний панкреатит.

ОСОБА_5 з 01.11.2018 року вперше присвоєно 2 групу інвалідності, загальне захворювання та встановлено протипоказання важкої фізичної праці.

Крім того, 07.05.2013 року по 09.08.2013 року ОСОБА_5 мав перелом проксимального епіметафізу лівої в/гомілкової чашки, накладено гіпсову пов`язку. Впродовж досить тривалого часу після зняття гіпсової пов`язки, він не міг повноцінно за собою доглядати, для реабілітації знадобилось достатньо довгий період.

Весь час вона здійснювала опіку над ОСОБА_5 , яка виражалась в спілкуванні, порадах, консультаціях тощо. У зв`язку із важкими хронічними захворювання тривалий час матеріально забезпечувала його, здійснювала утримання житла, в якому вони спільно проживали, готувала їжу, займалась поточними питаннями по ремонту квартири. Загострення хронічних хвороб привели ОСОБА_5 до безпорадного стану та він був неспроможнім самостійно забезпечувати умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги і піклування. ОСОБА_1 впродовж тривалого часу піклувалась та допомагала йому.

Отже, наявні юридичні факти для зміни черговості одержання права на спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, оскільки ОСОБА_5 з позивачкою однією сім`ю не проживали, він приходив додому, йому готувала, прала мати. Він можливо і мав стосунки з позивачкою, проте були відносини і з іншими жінками. На сімейні свята він її ніколи не брав. До 2016 року в квартирі по вул.Прибузькій ОСОБА_1 не була, там проживали ОСОБА_5 з матір`ю. Коли в 2016 році померла мати ОСОБА_5 , то ОСОБА_1 переїхала, та продовжує користуватись цією квартирою, не являючись спадкоємицею.

Третя особа - приватний нотаріус Палінчак Т.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення представника відповідача, покази свідків та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 .

Зазначена квартира належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.06.2017р., виданого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Латюк І.М., в спадковій справі № 21-2017.

З матеріалів спадкової справи №4-2020, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.М. 17.02.2020 року, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що 17.02.2020 року із заявою про прийняття спадщини звернулась тітка померлого ОСОБА_4 , а 30.03.2020 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , зазначивши, що приймає спадщину після смерті цивільного чоловіка.

З копії паспорта позивача вбачається, що вона з 23.07.1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 01.12.1999 року вона була прийнята на роботу в відділення детоксикації Хмельницької обласної лікарні.

ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , також працював у відділені детоксикації з 11.10.1996 року.

З табелів обліку робочого часу, графіків відпусток відділення детоксикації ХОЛ за період з 2016 по 2019 рік вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в один період планували та використовували відпустки.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано суду також спільні її з ОСОБА_5 фотознімки з роботи та відпочинку.

Згідно листа КНП "Хмельницька обласна лікарня" ХОР від 15.03.2021 року № 01-08/869, ОСОБА_5 перебував на лікуванні у КНП "Хмельницька обласна лікарня" в 2018 та 2020 роках, а саме: 28.06.2018 року був госпіталізований в хірургічне відділення , після чого був переведений в гастроентерологічне відділення, виписаний 01.08.2018р.; 28.01.2020р. був госпіталізований в відділення детоксикації, був виписаний 30.01.2020р.

З виписки відділення "Детоксикації" вбачається, що ОСОБА_5 поступив у відділення 28.01.2020р., хворий пояснив, що погіршення свого стану відмічає протягом останніх 10 днів, за останні 3 дні відмітив пожовтіння склер та шкіри, виражену, загальну слабкість, спрагу, нудоту, головокружіння, задишку, зменшення кількості сечі, роздратованість, збільшення об`єму живота, в ургентному порядку самостійно звернувся в приймальне відділення КНП "ХОЛ", де був оглянутий і госпіталізований у відділення детоксикації.

З витягу з бухгалтерської програми, де зазначено періоди непрацездатності ОСОБА_5 , вбачається, що останній з 05.11.2019 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на лікарняному, до цього працював та періодично хворів перебуваючи на лікарняному.

Відповідно до Довідки до акта МСЕК серія АВ №1107863 - 24.10.2018 року ОСОБА_5 було встановлено другу групу інвалідності - загальне захворювання.

ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_5 , що підтверджується: свідоцтвом на поховання від 01.02.2020р.; видатковою накладною №233 від 31.01.2020р. на суму 10460грн.; договором-замовленням на поховання від 31.01.2020р. на суму 2361,52грн. та квитанцією про оплату цих коштів; рахунком №23 "Люксор" про оплату коштів за поминальний обід в сумі 10150грн.

30.03.2020р. ОСОБА_1 приватному нотаріусу ОСОБА_7 також подано претензію кредитора про відшкодування спадкоємцями її витрат на поховання в сумі 22971,52грн.

Окрім наведеного, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_5 здійснювала в лютому 2020 року погашення боргів останнього перед банками, а саме в АТ КБ "ПриватБанк" та АТ "Укрексімбанк".

Також згідно свідоцтва про поховання від 17.12.2016 року ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_6 , реєстраційний №6142.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ; свідоцтвом про право на спадщину від 23.06.2017р.; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2017р.; копією паспорта позивача серія НОМЕР_2 ; довідкою відділу реєстрації місця проживання від 11.05.2017р.; матеріалами спадкової справи №4-2020, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.М. 17.02.2020 року; свідоцтвами на поховання від 17.12.2016 року реєстраційний №6142, від 01.02.2020р. реєстраційний №1463; видатковою накладною №233 від 31.01.2020р. на суму 10460грн.; договором-замовленням на поховання від 31.01.2020р. на суму 2361,52грн. та квитанцією про оплату цих коштів; рахунком №23 "Люксор" про оплату коштів за поминальний обід в сумі 10150грн.; квитанціями АТ КБ "ПриватБанк" та АТ "Укрексімбанк" від 03.02.2020р.; табелів обліку робочого часу, графіків відпусток відділення детоксикації ХОЛ за період з 2016 по 2019 рік; фотознімками; листом КНП "Хмельницька обласна лікарня" ХОР від 15.03.2021 року № 01-08/869; витягом з бухгалтерської програми КНП "Хмельницька обласна лікарня" ХОР; довідкою до акта МСЕК серія АВ №1107863.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працював з покійним ОСОБА_5 , був свідком, як він представляв ОСОБА_1 , як свою дружину. Вони разом їздили у відпустки, в них був спільний бюджет, разом вони проживали багато років. В них почались стосунки одразу після того, як вона прийшла на роботу. ОСОБА_5 хворів 3-5 років, його стан постійно погіршувався, догляд за ним здійснювала ОСОБА_1 .. Також коли в нього був перелом ноги, він був на лікарняному, то вона за ним доглядала. ОСОБА_1 доглядала і за мамою ОСОБА_5 , коли вона хворіла.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були чоловік і жінка, проживали спільно 20 років. Коли його батьки хворіли то вони допомагали. Проживали вони в неї по Проспекту Миру і на Прибузькій. Коли був перелом ноги, того привезли на проспект, бо на 6-й поверх було тяжко підійматись. ОСОБА_5 вона сприймала, як зятя, вони разом їздили відпочивати.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що її сестра проживала з ОСОБА_5 з 1998 року, вони разом працювали і проживали, приходили до неї в гості , як чоловік та дружина. Коли захворіла ОСОБА_6 , то вони перебрались на Прибузьку. Їздили разом відпочивати.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона дружить з ОСОБА_1 і з її чоловіком, які 20 років мали крепкі та хороші відносини. Жили вони разом десь після 2000 року, спочатку в неї, а потім в нього. Він потребував допомоги, коли хворів.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона з ОСОБА_6 дружили, ходила до неї в гості. Вона їй говорила, що він живе в громадянському шлюбі з ОСОБА_13 . ОСОБА_6 також говорила, що ОСОБА_14 приходив з ОСОБА_15 , а коли ОСОБА_6 захворіла, то вони переїхали до неї, перевезли речі. Жили вони разом десь з 90-х років точно не пам`ятає. Коли ОСОБА_14 захворів, то вони були завжди разом, відносини були нормальні.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_17 по площадці, ОСОБА_14 з 2000 чи 99 року, не жив в цьому домі, а жив з ОСОБА_15 . ОСОБА_6 жила одна. Вони жили, як сім`я, купували холодильник, комп`ютер, їздили разом відпочивати. Вона про них говорила, як про сім`ю. Коли ОСОБА_6 захворіла, то вони приїхали на цю квартиру. ОСОБА_15 наймала санітарку, медсестру, сама доглядала за нею. Родичів вона не бачила. Поховання в основному все робила ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_20 по проспекту Миру, ОСОБА_18 з ОСОБА_14 разом працювали на роботі, а як захворіла його мама, то переїхали туди. Вони прожили разом років 20, може більше.

Світок ОСОБА_21 суду пояснила, що вони в неї стриглись, знає, що ОСОБА_18 і ОСОБА_14 разом прожили десь 20 років. Вона думала, що вони одружені. Вона ходила до них в гості на проспект, вони завжди приходили до неї разом раз на місяць протягом 20 років. ОСОБА_14 хворів, ОСОБА_18 за ним доглядала.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що ОСОБА_18 жила з ОСОБА_23 дуже добре, познайомились вони років 20 тому. Жили вони на проспекті, а коли захворіла свекруха, то переїхали в центр. Весь цей час вони проживали разом, їздили відпочивати.

ОСОБА_24 суду пояснила, що вони жили разом з кінця 90-х чи початку 2000-х, в них були стосунки, як подружжя, вони були на родинних святах. Жили на проспекті, а після смерті свекрухи переїхали в центр. ОСОБА_23 захворів після смерті матері, лежав в лікарні, ОСОБА_18 була біля нього. В кінці року йому було важко ходити. Останній рік практично на роботу не ходив. Він себе обслуговував в безпорадному стані був останній місяць.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що ОСОБА_26 і ОСОБА_27 проживали приблизно 20 років разом, як чоловік та дружина спочатку на проспекті, а потім на АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що ОСОБА_15 і ОСОБА_23 , як чоловік і дружина проживали разом 20 років, жили на проспекті і на Прибузькій, купували разом телевізор, нотбук, вели спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що він товариш ОСОБА_30 , вони почали разом жити десь через рік, як прийшла ОСОБА_18 на роботу. Він їздив до них на "Виставку". Після смерті матері переїхали на вул.Прибузьку, він допомагав перевозити речі. Це була сім`я, вони разом їздили відпочивати. Коли він захворів, то з ним була тільки ОСОБА_18 . Йому було тяжко рухатись останній рік, пухли ноги.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що покійного і ОСОБА_26 знала як лікарів, подружню пару, була в них вдома. Знає, що вони проживали разом 20 років десь з 2000-х років. Останній рік ОСОБА_15 доглядала ОСОБА_23 , купувала ліки, продукти, готувала. Він був хворий нікуди не ходив.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що він зять ОСОБА_4 .. ОСОБА_1 побачив перший раз на похоронах ОСОБА_6 . Чи жила вона з ОСОБА_5 він не знає, бо скільки приїжджав, то її не бачив. Його особисте життя його не цікавило. Він приїзджав не часто, коли дзвонила ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що 30.01.2020р. він був в тяжкому стані, сказали, що не можуть нічим допомогти, в той же день він помер. Позивачка відмовлялась від допомоги, але вони відали їй 4000грн., а потім ще 5000грн., так як вона оплачувала похорон. ЇЇ брат не вважав позивачку дружиною, це були вільні стосунки, він їй розповідав про інших жінок. Їх інтереси зводились до того, що вони вживали спиртні напої. Жив він однією сім`єю з мамою.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що вона подруга ОСОБА_6 , знала її сина, вони постійно спілкувались. ОСОБА_6 дуже переживала з приводу особистого життя сина. Вони разом ходили купувати йому одяг. Вона ніколи не бачила жінки, яка була з ОСОБА_23 останнім часом. ОСОБА_1 бачила на похоронах в ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що 30 січня подзвонила мама і сказала, що треба терміново приїхати, він був в реанімації в тяжкому стані. В лікарні 2-чи купували ліки, але він помер. Похованням займався дядько, до інших заходів позивач не допустила. З ОСОБА_26 бачилась не більше 6 разів. Перший раз познайомились в 2008 році, в кафе він представив її, як колегу. В той час коли вона навчалась, то ОСОБА_23 жив на вул.Прибузькій. Було, що не ночував, але казав, що на роботі. В квартирі ОСОБА_15 побачила в 2018 році, жіночих речей в квартирі не бачила. ОСОБА_36 не просив і взагалі не повідомляв, що він хворий. Він себе сам забезпечував , отримував заробітну плату, пенсію і не просив допомоги.

Свідок ОСОБА_37 суду пояснив, що заяву на прийняття спадщини подала його сестра ОСОБА_38 , але виявилось, що на спадщину претендує ОСОБА_39 . Вона не була у шлюбі і його сестра ОСОБА_40 її близько не знала. Знала, що є інша жінка. На його запитання він казав, що женитись не буде, бо ОСОБА_15 дуже хитра. Якщо вони і жили разом, то вони не претендують на нажите ними спільне майно. Це була не сім`я, просто друзі.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що ОСОБА_30 знає з дитинства, вони приїзджали щороку на кладовище, ОСОБА_27 дружини не привозив. Вона його запитувала коли він буде женитися, він говорив, що ще не зустрів такої. ОСОБА_42 жив точно не скаже, але жив з мамою, до кого ходив не знає.

Свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що останній раз бачив ОСОБА_23 в 2018 році, він виглядав нормально, хромав. Вони нічого не знали, що він хворий. Після смерті його матері він до дому не хотів запрошувати, зустрічались в кафе на вулиці.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

За змістом ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 6 КпШС України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян.

Згідно з пунктом 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й частини першої статті 74 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

За правилами, встановленими ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже оцінивши в сукупності надані сторонами докази щодо підтвердження та спростування вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю, а також положення СК України, якими врегульовано відносини між особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, судом встановлено, що позивачем надано достатніх доказів на підтвердження факту спільного проживання між нею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 , яке пов`язане їхнім спільним побутом та взаємними правами та обов`язками між ними в період з березня 2000 року і по день смерті ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами наведеними вище, які було досліджено в судовому засіданні.

Поясненнями вказаних свідків та вищевказаними письмовими доказами спростовуються пояснення свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_34 , та ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_43 , які є родичами відповідачки, у зв`язку з чим, суд їх оцінює критично і до уваги не приймає.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування з четвертої черги на першу чергу спадкоємців, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Проте, позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

Жодних доказів на підтвердження цих фактів позивачем не надано.

Як зазначено вище з витягу з бухгалтерської програми, де зазначено періоди непрацездатності ОСОБА_5 , вбачається, що останній з 05.11.2019 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на лікарняному, до цього працював та періодично хворів перебуваючи на лікарняному. Згідно довідок КНП "Хмельницька обласна лікарня" від 09.03.2021р.№№ 25,26 ОСОБА_5 працював та отримував заробітну плату починаючи з січня 2016 року по січень 2020 року, тобто до дня смерті.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України №101749 від 16.11.2018 року ОСОБА_5 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області і отримував пенсію по інвалідності з 24.10.2018р. по 31.10.2020р..

Таким чином ОСОБА_5 мав самостійний дохід, доказів, які б підтверджували, що позивач матеріально допомагала чи забезпечувала останнього суду надано не було.

Не надано позивачем суду і доказів на підтвердження безпорадного стану спадкодавця, так з виписки відділення "Детоксикації" вбачається, що ОСОБА_5 поступив у відділення 28.01.2020р., хворий пояснив, що погіршення свого стану відмічає протягом останніх 10 днів, за останні 3 дні відмітив пожовтіння склер та шкіри, виражену, загальну слабкість, спрагу, нудоту, головокружіння, задишку, зменшення кількості сечі, роздратованість, збільшення об`єму живота, в ургентному порядку самостійно звернувся в приймальне відділення КНП "ХОЛ", де був оглянутий і госпіталізований у відділення детоксикації.

Отже, ОСОБА_5 в ургентному порядку самостійно звернувся в приймальне відділення КНП "ХОЛ", належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він до цьго перебував у безпорадному стану позивачем суду не надано.

Таким чином, надана суду медична документація не підтверджує того факту, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, в т.ч. тривалий час.

Надані суду епікризи, виписки з амбулаторної та стаціонарної карт вказаних обставин не підтверджують.

Надані позивачкою суду квитанції про оплату комунальних платежів, також не підтверджують вказаних обставин, оскільки платником у вказаних квитанціях зазначено ОСОБА_6 ..

Крім того, позивач просить суд змінити їй черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 з четвертої черги на першу.

Відповідноі до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.

Відповідач ОСОБА_4 є рідною тіткою померлого, а отже, є спадкоємицею третьої черги за законом.

З огляду на таке позивач не може бути спадкоємицею першої черги.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зміну черговості та визнання її спадкоємцем першої черги безпідставні та задоволенню не підлягають.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Так як, позивачем не доведено право на зміну черговості для спадкування разом із спадкоємицею за законом третьої черги, то встановлення факту проживання однією сім`єю не породжує юридичних наслідків для позивача.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №346/1178/17.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з питання, щодо спадкування майна спадкодавця за законом, тобто вимогу щодо встановлення факту проживання однією сім`єю було заявлено з метою зміни черговості одержання права на спадкування в порядку ч. 2 ст. 1259 ЦК країни.

Оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у спадкодавця безпорадного стану внаслідок наявності тяжкого захворювання, тривалий час, перебування спадкодавця на повному матеріальному її утриманні внаслідок безпорадності стану, викликаним тяжким захворювання, то, як вже зазначалося вище, відповідно відсутні правові підстави для зміни черговості спадкування, а тому відсутня необхідність для встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 ..

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості задоволенню не підлягають, та в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 263-268, 315 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1223, 1258, 1259, 1261,1263, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості спадкування, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , жителька: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_6 ).

Третя особа: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна (29001, м. Хмельницький, вул. Подільська, 22/2).

Дата складання повного тексту рішення суду 18.07.2022 року.

Суддя: