Справа № 309/4559/15
Провадження № 2/309/162/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Кемінь В.Д.
з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики, -
ОСОБА_2 25 лютого 2008 року звернувся в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми за договором позики. Позов мотивовано тим, що 25.05.2005 року відповідачка ОСОБА_4 згідно договору позики, укладеного між ними, отримала гроші в сумі 200000 (двісті тисяч) грн. та надала йому відповідну розписку про зобов`язання повернути борг протягом 24 місяців, з моменту отримання позики, тобто до 25.05.2007 року. Відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань, він неодноразово звертався до неї з проханнями повернути борг, однак остання повідомляла, що у неї відсутні кошти, вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі і повернути борг вона не може. Посилаючись на вказані обставини просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Після відкриття провадження у справі за даним позовом, ухвалою судді Хустського районного суду від 03.03.2008 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та інші майнові права та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканці АДРЕСА_1 .
24 квітня 2008 року Хустським районним судом по цивільній справі №2-578/08 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 200 000 грн. Рішення набрало законної сили 05.05.2008 року. 25.10.2013 року Хустським районним судом видано виконавчий лист у даній справі за заявою ОСОБА_2 , про стягнення на його користь з ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.
Ухвалою Хустського районного суду від 30.10.2013 року ОСОБА_2 поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, який був виданий на підставі вище вказаного рішення Хустського районного суду від 24.04.2008 р.
Відповідачка ОСОБА_4 05.10.2015 року звернулася до Хустського районного суду із заявою про перегляд заочного рішення Хустського районного суду від 24.04.2008 р. у справі №2-578/08. За результатами судового розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду, ухвалою Хустського районного суду від 07.10.2015 року її залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено та скасовано ухвалу Хустського районного суду від 07.10.2015 р., а справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 направлено до суду першої інстанції для повторного розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.
Ухвалою Хустського районного суду від 27.03.2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення Хустського районного суду від 24.04.2008 року по справі №2-578/2008 скасоване а цивільна справа призначена до розгляду в загальному порядку.
Під час продовження розгляду вказаної справи, Хустським районним судом згідно ухвали від 10.04.2017 року провадження у даній справі зупинено за клопотанням позивача ОСОБА_2 , у зв`язку з розглядом у Виноградівському районному суді Закарпатської області цивільної справи №299/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 25.05.2005 року. Згодом до Хустського районного суду 26.02.2018 року надійшла заява від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 з повідомленням про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а цивільна справа №299/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 25.05.2005 року провадженням закрита, так як дані правовідносини у справі не допускали правонаступництва. У даній заяві ОСОБА_3 просила відновити провадження у справі Хустського районного суду №309/4559/15 та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .
Ухвалою Хустського районного суду від 12.03.2018 року поновлено провадження у справі №309/4559/15 та призначено продовження її розгляду. 15 травня 2018 року ухвалою Хустського районного суду знову зупинено провадження у справі до визначення кола спадкоємців померлої ОСОБА_4 . Ухвалою Хустського районного суду від 30.01.2020 року провадження у даній справі знову відновлено. За клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою Хустського районного суду від 26.02.2020 року замінено захід забезпечення позову у даній справі шляхом скасування арешту майна що належало померлій ОСОБА_4 на заборону на відчуження всього належного майна ОСОБА_4 .
Ухвалою Хустського районного суду від 03.10.2022 року до участі в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми позики в якості правонаступника померлої ОСОБА_4 залучено відповідачем ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, адвокат Томищ М.С. яка діє в інтересах позивача повідомила суд, що сам ОСОБА_2 на даний час не може брати участь у судовому засіданні, так як знаходиться на військовій службі та бере участь у бойових діях по захисту України від Російської агресії, що почалася 24.02.2022 року. Тому просила суд з її участю як уповноваженого адвоката на захист інтересів позивача завершити розгляд справи по суті та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. В своїх поясненнях адвокат Томищ М.С. зазначила що в матеріалах справи достатньо переконливих та належних доказів про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача. Натомість зі сторони відповідачки ОСОБА_4 в продовж розгляду справи належними доказами не спростовано вимоги позивача. Посилання відповідачки ОСОБА_4 та в подальшому її правонаступника ОСОБА_3 на те, що ними повністю спростовано висновком експерта саме підписання з боку ОСОБА_4 договору позики від 25.05.2005 року та розписки від 25.05.2005 р. про отримання грошей, просила не брати до уваги як беззаперечний та допустимий доказ. Оскільки протягом розгляду справи стороною відповідача так і не було надано для дослідження оригінал такого висновку або його належної завіреної копії. Такий висновок складався в межах досудового розслідування кримінального провадження за фактом вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.357 КК України та про результати завершення такого провадження відповідачем жодних належних доказів не надано. Вважає що і саме кримінальне провадження органом досудового розслідування внесене до ЄРДР в серпні 2013 року, розслідувалося із сумнівними обставинами щодо дотримання правил підслідності згідно вимог КПК України. При цьому як вбачається із ксерокопії висновку експерта від 21.12.2015, що надавалася стороною відповідача, незрозуміло на яких правових підставах орган досудового розслідування в межах кримінального провадження за фактом викрадення невідомою особою правовстановлюючих документів від ОСОБА_4 в 2013 році з будинку АДРЕСА_1 , вдався до дослідження та перевірки цивільно-правової угоди між конкретними сторонами після ухваленого судового рішення, яке набрало законної сили та знаходилося на стадії на стадії його виконання. З урахуванням наявних у справі доказівпросила суд ухвалити рішення про задоволення позову та просила стягнути ОСОБА_3 як правонаступника померлої ОСОБА_4 суму боргу за вище вказаним договором позики в межах вартості майна одержаного у спадок майна.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Томищ М.С., з`ясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.
Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими для виконання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
За змістом статті 524 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Як вбачається з положень ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
В судовому засіданні встановлено що відповідно до ст.1054 ЦК України між позивачем ОСОБА_2 та померлою відповідачкою ОСОБА_4 25 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Хуст був укладений письмовий договір позики на суму 200000 (двісті тисяч) гривень. Строк дії цього договору між сторонами визначався протягом 24 місяців з моменту передачі обумовленої у ньому грошової суми позичальнику, також договором було обумовлено всі питання щодо можливості пролонгації договору та визначено термін закінчення дії цього договору. Тобто, відповідачка зобов`язувалася повернути грошові коти за цим договором позики до 25.05.2007 року. Невід`ємною частиною договору позики є розписка позичальника від 25.05.2005 року про отримання грошової суми в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень, на виконання умов договору позики.
У зв`язку з невиконанням умов вказаного договору ОСОБА_2 25.02.2008 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 суми позики згідно умов договору від 25.05.2005 року. В ході розгляду даної справи (№2-578/2008) судом також було вжито заходи забезпечення позову згідно ухвали судді Хустського районного суду від 03.03.2008 року, шляхом накладення арешту на майно та інші майнові права та грошові кошти, що належали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканці АДРЕСА_1 . Судовий розгляд даної цивільної справи завершився ухваленням заочного рішення Хустським районним судом від 24 квітня 2008 року, яке набрало законної сили 05.05.2008 року. 25.10.2013 року Хустським районним судом видано виконавчий лист у даній справі за заявою ОСОБА_2 , про стягнення на його користь з ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень. На стадії виконання судового рішення у даній справі в кінці 2013 року та вжиття заходів Хустським відділом ДВС щодо примусового виконання рішення суду, шляхом опису майна відповідачки з метою подальшого звернення стягнення на це майно, ОСОБА_4 почала заперечувати всі обставини пов`язані з укладенням договору позики з ОСОБА_2 . Однак, з приводу ухваленого судового рішення від 24.04.2008 року про стягнення суми позики вчасно не звернулася до суду з відповідною заявою, для вирішення питання перегляду заочного судового рішення. Натомість, 04.08.2015 року ОСОБА_4 звернулася до органу досудового розслідування по факту викрадення від неї правовстановлюючих документів на майно невідомою особою в 2013 році, з будинку АДРЕСА_1 .
Із заявою про перегляд заочного рішення Хустського районного суду від 24.04.2008 року ОСОБА_4 звернулася лише 05.10.2015 року. Подальший розгляд даної заяви із прийняттям процесуальних рішень зазначений в описовій частині цього судового рішення.
Перелік всіх процесуальних рішень суду першої та апеляційної інстанції наявних у даній справі, що стосується предмету спору, судом перевірений з належною оцінкою доказів доданих до справи та зібраних доказів у процесі судового розгляду.
Питання щодо визнання недійсним укладеного договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 25.05.2005 року, відповідачка ОСОБА_4 поставила лише 03.02.2017 року звернувшись до Виноградівського районного суду Закарпатської області, який розглядав справу №299/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 25.05.2005 року. З приводу розгляду справи Виноградівським районним судом, ОСОБА_3 , як представник відповідачки ОСОБА_4 26.02.2018 року надіслала до Хустського районного суду з повідомлення про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а цивільна справа №299/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 25.05.2005 року провадженням закрита. До повідомлення ОСОБА_3 додала копію ухвали Виноградівського районного суду від 31.01.2018 року (справа №299/17). З ухвали Виноградівського районного суду від 31.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 особисто подавала до суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та просила закрити провадження у справі у зв`язку із смертю позивачки. За її клопотанням суд прийняв відповідну ухвалу від 31.01.2018 р. на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.
У ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. У зв`яжу з наведеним, судом було встановлено особу яка звернулася до Хустської нотаріальної контори із заявою про наміри прийняти спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_4 . Після відповідної нотаріальної процедури такою особою виявилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 .
Тому суд залучив ОСОБА_3 у якості відповідачки до розгляду справи в порядку визначеному ст.1277 ЦК України, як правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_4 .
З огляду на вище наведене, суд з`ясувавши всі обставини у даній справі, дослідивши докази надані сторонами до матеріалів справи, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь суми боргу за договором позики від 25.05.2005 року є доведеними і їх слід задовольнити.
Керуючись 10, 12, 81, 211, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_3 200000,00 (двісті тисяч) гривень боргу за договором позики від 25.05.2005 року, але в межах вартості майна одержаного у спадок після смерті відповідачки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.