ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/53/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

"13" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Омелянчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, 5а заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/16670/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

20 червня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 22 червня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

Звертаючись із поданою заявою, позивач зазначає, що 20 червня 2022 року у судовому засіданні її представник зробила усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі позивачем будуть подані до суду додаткові докази про понесені витрати на правничу допомогу. Позивач вказує, що відповідно до умов укладеного із адвокатом договору, підписаних актів надання послуг, погодження гонорару, позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача на свою користь.

У судове засідання 13 липня 2022 року сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності, просила заяву задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем витрати. Представник відповідача подав до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат. Зазначив, що вважає недоцільним включати в поняття "правова допомога" послуги адвоката, які стосуються надсилання до суду заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та клопотання про відкладення розгляду справи, зазначив, що заявлені витрати є неспівмірними з фактичною вартістю наданих адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі - 9000 грн. щомісячно, починаючи з 12 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

У заяві, яка була подана позивачем. до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів).

Справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача зробив усну заяву щодо подання протягом 5 днів доказів понесених витрат на правову допомогу з відповідним обгрунтуванням 20 червня 2022 року до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Сама заява про ухвалення додаткового рішення також позивачем була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, остання надала суду копію договору про надання правової допомоги від 15 грудня 2020 року, підписаний адвокатом Король С.В. та Верещак А.Л., опис виконаних робіт від 15 червня 2022 року серед яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовча процесуальних документів складання та оформлення позову, підготовка процесуальних документів, представництво клієнта в суді, складання процесуальних документів (заява про відкладення справи від 21 грудня 2021 року, заява про відеозв`язок від 07 жовтня 2021 року, заява про відеозв`язок від 14 червня 2022 року, клопотання про залучення доказів від 23 лютого 2022 року), орієнтований розрахунок суми гонорара за надану правову допомогу від 05 серпня 2021 року, прибутковий касовий ордер №1 від 15 червня 2022 року та квитанція до нього, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Король С.В. 9000 грн.

Отже, ОСОБА_1 надано суду докази щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалося вище, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, зважаючи на аргументи представника відповідача щодо співмірності витрат на правову допомогу, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 4770 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4770 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,, місце реєстрації: АДРЕСА_2

Суддя К.В. Шаповалова