Справа № 137/503/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю: секретаря Хижук Л.І.

сторін у справі: заявниці ОСОБА_1

представника заявниці-адвоката Олійника А.М.

свідків: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Літинський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилась у смт. Літин, Вінницької області. Просила внести відповідні зміни в актовий запис №89.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалась на те, що проживала однією сім`єю із ОСОБА_6 з квітня 2001 року. З початком спільного проживання вони не укладали шлюб, однак, проживали як одна сім`я. Заявниця сприймала ОСОБА_8 як свого чоловіка та ОСОБА_9 сприймав її як свою дружину. За час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька - ОСОБА_10 . Зважаючи на те, що офіційно у шлюбі вони зареєстровані не були, під час запису про народження дитини, інформація про батька дитини була записана зі слів матері. А саме, нею було вказано, що батьком є ОСОБА_11 , однак прізвище було вказано не ОСОБА_12 , а її дівоче прізвище - ОСОБА_13 (при народженні доньки була на своєму прізвищі - ОСОБА_13 ). В жовтні 2012 року вони офіційно оформили шлюб із ОСОБА_8 та продовжували проживати далі однією сім`єю. Після оформлення шлюбу заявниця перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_12 . Внаслідок певних непорозумінь 26 квітня 2016 року шлюб було розірвано. Проте, вже влітку 2016 року вони знову відновили свої стосунки і продовжили проживати разом як одна сім`я. З того часу, вони не здійснювали укладення офіційного шлюбу, однак, проживали разом, вели спільне господарство, виховували спільну доньку, їздили разом у відпустки та ходили на свята до родичів та друзів. Фактично, ніхто навіть і не здогадувався, що шлюб між ними був розірваний 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у віці 57 років помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке було у його власності. Однак, як їм повідомили у Державній нотаріальній конторі, дочка - ОСОБА_7 не може успадкувати майно, зважаючи на те, що у її свідоцтві про народження вписані дані про прізвище батька як ОСОБА_13 , а не ОСОБА_12 . Тобто, потрібно встановити факт батьківства, що ОСОБА_6 є рідним батьком для ОСОБА_7 . Заявниця зазначила, що вона разом із донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 проживали разом за однією адресою, вели спільне господарство та фактично проживали як одна сім`я, ОСОБА_10 все життя знала, що її батьком є ОСОБА_9 . Крім того й ОСОБА_9 знав, що саме ОСОБА_10 є його рідною донькою. Жодних сумнівів з даних питань ніколи і ні за яких обставин не виникали.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник-адвокат Олійник А.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити. Заявниця пояснила, що вказаний факт їй необхідний для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Представник заінтересованої особи Літинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подавши до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника, проти вирішення питання на розсуду суду не заперечує.

Із показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони добре знають заявницю та покійного ОСОБА_6 . Підтвердили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство понад 20 років. У них в 2010 році народилася донька ОСОБА_10 , яка дуже схожа на свого батька ОСОБА_14 . Зазначили, що він дуже сильно любив свою доньку та піклувався про неї. Чи був офіційно зареєстрований між ОСОБА_12 шлюб їм не відомо.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі батько записано « ОСОБА_15 », згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.11). Запис про батька зроблено відповідно до частини першої статті 135 ЦПК України, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

26 квітня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_13 ) розірвано шлюб, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 26 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.12).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 10 травня 2022 року Літинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.10).

ОСОБА_1 за власний рахунок поховала свого чоловіка ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно довідки №1143 виданої 16.05.2022 Літинською селищною радою Вінницького району (а.с.13).

ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із: ОСОБА_1 , 1973 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., та іншими, згідно довідки №1144 виданої 16.05.2022 Літинською селищною радою Вінницького району (а.с.14).

Згідно ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.15 вказаної Постанови суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 цієї Постанови роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, показання свідків, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт батьківства, оскільки заявниця у інший спосіб не може довести вказаний факт і заявницею надано достатньо доказів для підтвердження такого факту та доведено мету встановлення факту батьківства оформлення пенсії.

Керуючись ст. 4, 76-81, 259, 263-265, 268, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилась у смт. Літин, Вінницької області.

Внести в актовий запис №89 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилась у смт. Літин Вінницької області, громадянки України, вчинений 21 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області такі зміни:

- в графі батько дитини замість: " ОСОБА_15 " вказати: " ОСОБА_6 , громадянин України".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.07.2022.

Суддя : Верещинська Я. С.