У х в а л а

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 372/3012/20

провадження № 61-12185ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», ОСОБА_16 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство Кагарлицької районної ради «Реєстраційне Агентство», комунальне підприємство «Пріорітет», комунальне підприємство «Перевага», державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори Плющ Наталія Василівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконними та скасування наказів в частині, визнання недійсними договорів оренди землі,

В с т а н о в и в:

30 листопада 2022 року Міністерство юстиції України (далі - заявник) надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким у позові ТОВ «Деремезна-Агро» в частині вимог до Міністерства юстиції України відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і заявник порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи, що на дату звернення до суду із касаційною скаргою, заявник не отримав копію оскаржуваної постанови, а ознайомився із її текстом з Єдиного державного реєстру судових рішень. Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року, касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, повернуто заявнику. Оскільки касаційна скарга подавалася заявником в межах строку на касаційне оскарження, а в даному випадку заявник звертається до Верховного Суду із касаційною скаргою повторно, тому просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань заявником його процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 рокузаявник вказує застосування в оскаржуваному рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі № 21-760а15, та у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 03 березня 2020 року у справі № 707/477/20, від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити Міністерству юстиції України строк на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року та на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року.

Витребувати з Обухівського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 372/3012/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л», ОСОБА_16 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство Кагарлицької районної ради «Реєстраційне Агентство», комунальне підприємство «Пріорітет», комунальне підприємство «Перевага», державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори Плющ Наталія Василівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконними та скасування наказів в частині, визнання недійсними договорів оренди землі.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук