Справа № 947/15/22
Провадження № 2/947/1323/22
04.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Бродецької Тетяни Вікторівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 (16) п.буд.) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
04.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 21.01.2022 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 04.04.2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.
04.07.2022 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутністю позивача ОСОБА_1 та його представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, надає згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву на позов або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В позовних вимогах позивач посилається на те, що позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішній час. Крім позивача у житловому будинку з 29.06.2004 року до теперішнього часу зареєстрований його племінник ОСОБА_2 - син померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 сестри позивача ОСОБА_4 , який проживав у житловому будинку до літа 2014 року у якості члена сім`ї власника. На початку літа 2014 року відповідач зібрав усі свої речі та пішов з вказаного житлового будинку, де він знаходиться та проживає усесь цей час, позивачу невідомо. У вказаному будинку предметів його особистого вжитку та майна немає. Ніяких стосунків з позивачем ОСОБА_2 не підтримує. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку порушує майнові права ОСОБА_1 , оскільки він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позов або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_3 ) на підставі Свідоцтва про право на спадщина за законом, виданим 09.08.2021 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіною Т.М., після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.7/.
Також позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_3 ) на підставі Свідоцтва про право на спадщина за законом, виданим 09.08.2021 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіною Т.М., після смерті матері ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.10/.
З домової книги вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.21-24/, що також підтверджується відповіддю, наданою на запит суду Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 12.01.2022 року /а.с.27/.
Судом досліджено Акт про непроживання та відсутність особистих речей, складений 25.08.2021 року мешканцями будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підписи яких засвідчені керівником ОСОН КМ "Люстдорф" 30.09.2021 року /а.с.19/.
З вказаного акту вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , однак зазначена особа з літа 2014 року фактично не проживає, особистих речей немає, спального місця та інших ознак, що вказують на фактичне проживання вказаної особи за даною адресою також немає.
Судом досліджені Протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 29.06.2022 року, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яки брали участь при складанні Акту про непроживання та відсутність особистих речей ОСОБА_2 від 25.08.2021 року.
З вказаних протоколів вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно проживають в будинку АДРЕСА_5 поряд з земельною ділянкою позивача. У будинку АДРЕСА_2 проживали: ОСОБА_10 , його дружина ОСОБА_11 та їх діти: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Також раніше проживав і син ОСОБА_15 . ОСОБА_13 та ОСОБА_14 померли давно, років 15 тому назад, а їх батьки - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 померли років 5 тому назад. Весь цей час у будинку проживав та постійно проживає ОСОБА_18 , який поховав своїх батьків. ОСОБА_19 народився у цьому будинку та постійно проживав приблизно до літа 2014 року. Оскільки почалася війна на Донбасі він зібрав свої речі та кудись виїхав з будинку. З того часу сусіди його не бачили. Тільки неодноразово приходили співробітними поліції та розшукували його. У теперішній час в будинку проживають ОСОБА_18 з дружиною ОСОБА_20 . Ніяких речей ОСОБА_2 в будинку не знаходиться.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який проживав в зазначеному будинку як член сім`ї з народження до літа 2014 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік, в зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право на користування цим житлом.
Оскільки, факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 (16) п.буд.) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 (16) п.буд.) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 (16) п.буд.) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст заочного рішення суду складено 13.07.2022 року.
Суддя Васильків О.В.