ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року м. Чернівці

справа № 723/2129/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2022 року (головуючий у 1-й інстанції Яківчик І.В.),-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена без встановлення всіх істотних обставин справи, а також внаслідок порушення норм процесуального права, тому просив вказану ухвалу скасувати, справу передати до

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/509/22

суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду посилався на відсутність позивача та представника позивача, у судових засіданнях призначених на 16.12.2021 року, 26.01.2022 року, 23.02.2022 року, 22.03.2022 року та 10.05.2022 року, однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки про неявку до суду на 16.12.2021 року представником направлено до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Надалі неявка в судове засідання на 26.01.2022 року також була з поважних причин, так як в матеріалах справи є клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, що підтверджується копіями доданих результатів обстеження, оригінали яких знаходяться в матеріалах амбулаторної картки ОСОБА_2 .

Посилається на те, що не відповідає дійсності і твердження суду першої інстанції про повторне неприбуття до суду на 23 лютого 2022 року без повідомлення причини неявки, оскільки в матеріалах справи міститься клопотання про відкладення розгляду справи, а також є клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 22 березня 2022 року у зв`язку із воєнним станом та відсутністю пального.

Зазначає, що неявка представника позивача та позивача в судове засідання на 10.05.2022 року підтверджується тим, що представник позивача не отримав повістки на електронну адресу, а також не було отримано повістку поштовим рекомендованим листом. Позивач ОСОБА_1 перебуває за межами Чернівецької області, а тому ним не отримувались повістки-виклики до суду.

Крім того, вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи 26.05.2022 року представником позивача встановлено, що повідомлення про вручення йому повістки на 10.05.2022 року з підписом про отримання працівником пошти Бризицькою, не є підтвердженням того, що він цю повістку отримував та не прибув до суду без поважних причин.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що всі неодноразові неявки позивача та його представника, які були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, в судові засідання починаючи з 16 грудня 2021 року по 10 травня 2022 року, залишились непідтвердженими відповідними доказами про хворобу, вказані неявки мали місце без поважних причин, вчинялись з метою умисного затягування строків розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, та відповідає вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи 20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28 липня 2020року (а.с.22 т.1).

11 лютого 2021 року ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02 березня 2021 року (а.с.133 т.1).

Судову повістку на судове засідання призначене на 16.12.2021 року представником позивача отримано 26 листопада 2021 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою ( а.с.236 т.1).

16 грудня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.241 т.1).

Судову повістку про розгляд справи призначену на 26 січня 2022 року представником позивача отримано 29 грудня 2021 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою ( а.с.243 т.1).

26 січня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.252 т.1).

Судову повістку про розгляд справи призначену на 23 лютого 2022 року представником позивача отримано 04 лютого 2022 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.8 т.2).

23 лютого 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи, та розгляд справи відкладений на 22 березня 2022 року (а.с.11 т.2).

22 березня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.12 т.2).

Судову повістку про розгляд справи призначену на 10 травня 2022 року представником позивача отримано 05 квітня 2022 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.21 т.2).

10 травня 2022 року ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2021 року по справі справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що: «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. […] У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що всі неявки представника позивача в судові засідання були з поважних причин, оскільки ним направлялися до суду заяви про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки.

На спростування вказаних доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21 )).

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

У справі, яка є предметом перегляду, встановлено, що позивач і його представник не з`явились в судові засідання на 26 січня 2022 року, 23 лютого 2022 року, 22 березня 2022 року та повторно 10 травня 2022 року.

Встановивши, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, тривалий час, чотири рази поспіль не з`явився в судове засідання, позивач та його представник не скористалася правом подати заяву про розгляд справи за їх відсутності, суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Необґрунтованим є доводи апеляційної скарги, що неявка представника позивача та позивача в судове засідання на 10.05.2022 року підтверджується тим, що представник позивача не отримав повістки поштовим рекомендованим листом, та спростовуються матеріалами справи, а саме те, що після відкладення судового засідання 22 березня 2022 року на 10 травня 2022 року, судова повістка про розгляд справи призначеної на 10 травня 2022 року, представнику позивача ОСОБА_2 була направлена 24 березня 2022 року та отримання останнім 05 квітня 2022 року (а.с.21 т.2).

Крім того, безпідставними є доводи скарги, що повідомлення про вручення йому повістки на 10.05.2022 року з підписом про отримання працівником пошти Бризицькою, не є підтвердженням того, що він цю повістку отримував та не прибув до суду без поважних причин, оскільки як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка вручена особисто ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою в графі особисто та із зазначенням прізвище отримувача. Наявність прізвища працівника поштового зв`язку, лише підтверджує, який саме працівник вручив поштове відправлення.

На спростування посилань в апеляційній скарзі, що позивач ОСОБА_1 перебуває за межами Чернівецької області, а тому ним не отримувались повістки-виклики до суду, що не може свідчити про його належне повідомлення, колегія суддів зазначає.

З 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил).

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи викладене, не перебування позивача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію, за адресою вказаною ним в позовній заяві, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи зводяться до необхідності переоцінки досліджених судом доказів, які суд вважав достатніми для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, а також до необхідності переоцінки цих доказів в контексті обставин, які позивач вважає такими, що виключають можливість залишення поданої ним позовної заяви без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, правильно застосувавши положення статей 223, 257 ЦПК України. Законних підстав для відкладення розгляду справи суд першої інстанції не мав.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Водночас згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту постанови 30 червня 2022 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк