Справа № 226/1425/16-ц
Провадження №4-с/226/4/2022
УХВАЛА

Іменем України

14.07.2022 місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Павлова О.О., заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на дії приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з цією скаргою, в якій просила суд скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2020 ВП №61633020 про примусове виконання виконавчого листа №2/226/625/2016, виданого 05.04.2017 Димитровським міським судом Донецької області у справі №226/1425/16-ц, про стягнення з неї на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500976346 від 27.04.2016 в розмірі 54451,83 грн з відповідним скасуванням наслідків дій приватного виконавця в рамках виконавчого провадження.

Так, 21.12.2021 вона дізналася про те, що 24.03.2020 приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. на підставі заяви представника стягувача АТ «Альфа-Банк» розпочав виконавче провадження 61633020 зі стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором у сумі 55829,83 гривень.

Вважає, що він не мав достатніх підстав для відкриття виконавчого провадження, а виконавчий лист не підлягає виконанню з огляду на те, що стягувачем пропущений строк пред`явлення такого листа до виконання.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що заява про його відкриття від представника стягувача АТ «Альфа-Банк» спрямована 05.03.2020 та надійшла до приватного виконавця 22.03.2020, тобто стягувач звернувся із заявою про примусове виконання рішення суду від 14.09.2016 поза межами встановленого граничного строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Разом з тим, виконавець 24.03.2020 всупереч положенням ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження. Частиною 5 ст.13 цього Закону визначене, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Копія рішення суду від 14.09.2016 та виконавчий лист у справі було видано стягувачеві 05.04.2017 за його заявою від 30.03.2017 та спрямовано поштовим відправленням, яке було вручене 12.04.2017 адресату. Повторно за заявою ПАТ «Альфа-Банк» від 19.04.2017 судом було повідомлено про отримання виконавчого листа та рішення суду банком раніше.

Стягувач не звертався до суду для поновлення пропущеного строку про примусове виконання виконавчого документу, тобто не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Поштовий лист з копією постанови про відкриття виконавчого провадження було отримано нею 21.12.2021.

Вважає за доцільне скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження із відповідним скасуванням наслідків дій виконавця у виконавчому провадженні.

В судове засідання заявник та його представник не прибули, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, таку ж саму заяву суду спрямував і приватний виконавець Горелик Є.Б. разом із письмовими поясненнями у скарзі.

Так, ним зазначене, що рішення суду про стягнення заборгованості із заявника досі не виконане, перебуває у нього на примусовому виконанні на законних підставах. На виконавчому листі від 05.04.2017 наявна відмітка органу ДВС про повернення листа стягувачеві 18.10.2018, і саме з цієї дати належить рахувати три роки для пред`явлення його до виконання, тобто до 18.12.2021. Виконавче провадження відкрите ним 24.03.2020, тому порушення відсутні. Також вважає, що ОСОБА_1 порушила строк на подання скарги, оскільки оскаржувана постанова прийнята ним 24.03.2020 та внесена до всіх реєстрів і до системи АСВП, тобто саме з цієї дати скаржник дізнається або повинен дізнатися про порушення своїх прав. Подавши скаргу із порушенням строку, ОСОБА_1 не просила суд про поновлення строку, не надіслала йому примірник скарги. Просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи АТ «Альфа-Банк» до суду не з`явився, банк повідомлявся належним чином про суть, час та місце розгляду скарги, жодних заяв або клопотань від представника банку до суду не надійшло.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Вердикт Капітал», залученої до участі у справі ухвалою суду від 14.02.2022, також до суду не прибув. 17.03.2022 судом отримано від нього заперечення на скаргу, в якому викладено позицію товариства у цій справі, судове засідання відкладалося за клопотанням представника. В подальшому, враховуючи наявні у справі заперечення, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи через неявку представника заінтересованої особи.

У поданих запереченнях товариством наголошене, що воно набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 внаслідок укладення договору про відступлення прав вимоги №16/01/19/1 від 16.01.2019. Виконавчий лист у справі було пред`явлено до виконання АТ «Альфа-Банк» у березні 2018 року, тобто в межах строку, встановленого законом, однак його було повернуто стягувачеві, строк пред`явлення для виконання перервався 18.10.2018 і, відповідно, він спливає 18.10.2021. В межах цього строку 05.03.2020 стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, яке і було відкрите 24.03.2020. З наведених підстав просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.09.2016 у справі 226/1425/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500976346 від 27.04.2016, яка виникла станом на 18.07.2016, в розмірі 54451,83 грн. Рішення сторонами не оскаржене і набрало законної сили 27.09.2016.

На підставі зазначеного рішення 05.04.2017 Димитровським міським судом Донецької області був виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання у Мирноградський міський ВДВС ГТУЮ у Донецькій області і повернутий відділом стягувачеві 18.10.2018 на підставі п.8 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», про що наявна відповідна відмітка на виконавчому листі.

05.03.2020 представником АТ «Альфа-Банк» приватному виконавцеві Горелику Є.Б. подано заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості, до якої додано сам виконавчий лист і довіреність на представника.

24.03.2020 на підставі цієї заяви приватним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №61633020).

13.12.2021 адвокатом Павловою О.О. в інтересах ОСОБА_1 спрямовано адвокатський запит приватному виконавцеві Горелику Є.Б. щодо надання матеріалів виконавчого провадження, постанову приватного виконавця про його відкриття ОСОБА_1 отримала поштою 21.12.2021. Скарга подана до суду 30.12.2021 згідно з відміткою відділення поштового зв`язку на конверті.

Суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначене, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом першим частини четвертої, частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Тобто після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З огляду на те, що рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.09.2016 набрало законної сили 27.09.2016, то останнім днем пред`явлення виконавчого листа до виконання є 27.09.2019.

Оскільки 18.10.2018 виконавчий лист був повернутий стягувачеві на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався та почався заново із наступного дня після його повернення, а саме 19.10.2018, а тому 05.03.2020, повторно звернувшись із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач не пропустив зазначений строк.

Отже, виконавчий лист у справі подано у межах встановленого законом строку для його пред`явлення до виконання, тому підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з цих обставин у суду немає.

Разом із тим, в ході розгляду скарги судом встановлене, що 14.11.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №4-АБ/КІ, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500976346.

Також 26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу №20191КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500976346.

Крім того 16.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500976346.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження, та її заміна на належного кредитора проводиться відповідно до частини 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, зокрема й право бути стороною виконавчого провадження.

Частини перша та друга ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» унормовують, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Оскільки АТ «Альфа-Банк» за укладеним 14.11.2016 договором відступило право своєї вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Кредитні ініціативи», а заява про відкриття виконавчого провадження подана представником АТ «Альфа-Банк» приватному виконавцеві Горелику Є.Б. 05.03.2020, слід констатувати, що відкриття виконавчого провадження було здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме, виконавче провадження було відкрите за заявою особи, яка не момент подання такої заяви була позбавлена права вимоги до боржника.

Пунктом першим ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом. Зокрема, таким випадком є і звернення з виконавчим документом особи, яка не має права вимоги до боржника.

Неповернення виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження за заявою особи, яка не має права вимоги до боржника, вказує на незаконність оскаржуваної постанови приватного виконавця.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). В даному випадку усунення порушення права заявника можливе шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,260,447,449-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на дії приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна, 9) задовольнити.

Постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №61633020 від 24.03.2020 про примусове виконання виконавчого листа №2/226/625/2016, виданого 05.04.2017 Димитровським міським судом Донецької області у справі №226/1425/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500976346 від 27.04.2016 в розмірі 54451,83 грн визнати неправомірною і скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14.07.2022.

Суддя: В.С. Салькова