н/п 2/490/1024/2022 Справа № 490/8561/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва в складі: головуючого судді - Гуденко О.А., при секретарі - Савенко Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2021 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною 23 років.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 10 травня 2003 по 13 квітня 2010 року, шлюб розірвано за рішенням суду.

У шлюбі у подружжя народилася донька, яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні, оскільки продовжує навчання на денній формі і не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання доньки, не надає матеріальної допомоги, хоча знає, що донька продовжує навчання. Вказує, що на даний час вона не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя та розвитку доньки , відповідач же фізично здоровий, працює та отримує достатню заробітну плату.

24 січня 2022 року відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову.Зазначає, що він сумлінно сплачував аліменти на утриманні доньки до досягнення нею 18-річного віку у розмірі 400 грн на місяць. Так , починаючи з кваітня 2020 року по травень 2021 року ним було перераховано на утримання доньки 10 610 грн , проте позивачка привласнює собі ці кошти , а не витарчає їх на потреби доньки.

На сьогодняшній день він є безробітнім та взагалі не має жодного доходу, проживає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку та перебуває на його утриманні. Він вимушений постійно нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг, купувати сезонний одяг та продукти харчування, а також засоби гігієни, що є його обов`язковими витратами що повинно бути враховано судом при розгляді справи. За такого, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки.

Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.11.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В першому судовому засіданні за клопотанням стоірн оголошено перерву за клопотанням сторін для надання можливості укласти мирову угоду. Розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку з неявкою сторін по справі.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв`язку, зазначає про досягнення з відповідачем згоди щодо сплати аліментів у розмірі 1500 грн на місяць та просить задовольнити позов у визначеному розмірі.

Представник відповідача адвокат Цюпа В.П. надав суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Зазначив, що сторони досягли згоди та відповідач визнає позов в частині сплати аліментів у розмірі 1500 грн щомісячно.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття. Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 з 01.09.2021 року навчається на першому курсі на денній формі навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили за контрактом ( вартість платної освітньої послуги за 21-22 навчальний рік 21 200 грн, за 22-23 навчальний рік 22 500 грн, загальна сума 92 800 грн). за спеціальністю «технологія виробництва та переробки продукції тваринництва», закінчує навчання за ОСОБА_4 по 30.06.2025 року.

Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що його матеріальний стан, стан його здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини.

Той факт, що в його трудовій книжці міститься запис про його звільнення в січні 2019 року не підтверджує того факту, що в нього відсутній будь-який дохід чи заробіток, адже він сам посилається, що в 2020-2021 роках продовжував щомісячно сплачувати кошти на утримання доньки. Жодних доказів того, що він перебуває на обліку як безробітній відповідач суду не надав і на такі не посилався.

Посилання відповідача, що він сплачував аліменти на утримання доньки до травня 2021 року не мають правового значення для вирішення цієї справи, адже ті платежі ( в середньому в сумі 816 грн 15 коп. на місяць) ОСОБА_3 сплачував на утримання неповнолітніьої дитини згідно виконавчого листа від 09.04.2012 року

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання.

Так, судом установлено, що ОСОБА_3 , яка є донькою відповідача, як на день звернення до суду, так і на час розгляду справи судом не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, установивши, що донька відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнью дитину , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку , яка продовжує навчання до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідно до положень ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина

При визначенні суми, яку потребує донька відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, та розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини ( відповідних доказів вартості цих витрат позивач суду не надала) , ту обставину, що донька відповідача, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення, атакож, насапперед, досягнення домовленості між сторонами про розмір аліментів на утримання доньки - та визначає їх у розмірі 1500 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 21 жовтня 2021 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 21 жовтня 2021 і до закінчення навчання - 30.06.2025, а в разі продовження навчання- не більше, ніж до досягнення нею 23- річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 908 грн. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць опустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Гуденко