Справа №461/8453/21
Провадження №2/461/297/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Галицького району м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайла Івановича, ОСОБА_6 про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 , в інтересах яких діє адвокат Гордон І.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Галицького району м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайла Івановича, про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є опікуном малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що ОСОБА_5 був співвласником квартири АДРЕСА_1 , та є зареєстрованим за вказаною адресою. Позивач зазначила, що вказану квартиру було відчужено ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу № 3624 від 11.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяк М.І. Однак, будь-якого дозволу на вчинення правочину малолітньою дитиною або від імені малолітньої дитини, позивач не надавала, договір не був підписаний ні малолітнім ОСОБА_5 , ні його опікуном. Позивач стверджує, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вчинено з порушенням чинного законодавства, відтак просить визнати такий недійсним.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2021 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Окрім того, ухвалою суду від 18.10.2021 витребувано у Служби у справах дітей Галицького району м.Львова висновок щодо доцільності здійснення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 №3624 від 11.12.2020 та у Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайла Івановича належним чином засвідчену копію справи щодо вчинення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 №3624 від 11.12.2020.

11.11.2021 на виконання вимог ухвали суду Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юріяк М.І. надіслав копії документів справи щодо вчинення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 №3624 від 11.12.2020.

12.11.2021 на виконання вимог ухвали суду голова районного адміністрації Зозуля А. надіслав інформацію, у якій зазначив, що Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, не надавався дозвіл на укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , а також не надавався висновок відділу «Служба у справах дітей» Галицького району про доцільність дозволу на укладення вказаного договору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2022 залучено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до участі у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Галицького району м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайла Івановича про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

22.03.2022 на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова від представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Когут Р.Р. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить такий задоволити.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просили відмовити у задоволенні позову.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайло Іванович в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа, а також довідкою про доставку смс - повідомлення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, а також відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.9/. Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Рішенням Виконавчого комітету Горохівської міської ради Луцького району Волинської області № 33 від 12 березня 2021 року, ОСОБА_1 призначена опікуном малолітній дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особі, позбавленій батьківського піклування /а.с.8/.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №795 від 12.08.2021, виданої директором ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З., власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Окрім того, із вказаної довідки вбачається, що у даній квартирі зареєстровано чотири особи, а саме: ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_9 , які є колишніми власниками /а.с.11/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №270231696 від 12.08.2021, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 /а.с.10/.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2020, ОСОБА_3 купив у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 /а.с.21-22/.

Із вказаного договору також вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала продавцю ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 27.05.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбіда - Кришкевич Х.В. /а.с.21/.

Згідно договору купівлі - продажу від 27.05.2019, ОСОБА_6 купив у ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_1 /а.с.25-26/.

Із вказаного договору також вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала продавцю ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 11.10.1994 Львівською міською адміністрацією, на підставі розпорядження №1173 від 11.10.1994 /а.с.25/

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлено станом на 02.09.2020, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_6 /а.с.29/.

Окрім того, в матеріалах нотаріальної справи щодо вчинення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 №3624 від 11.12.2020, наданого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяк М.І., міститься заява ОСОБА_6 від 11.12.2020, у якій зазначено, що він є власником квартири за АДРЕСА_1 , а також останнім повідомлено, що за вказаною адресою малолітніх, неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб, які мають право на користування квартирою, не зареєстровано /а.с.34/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №236535636 від 11.12.2020, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 /а.с.35/.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2978, виданої 11.12.2020 директором ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З., власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 . Окрім того, з вказаної довідки вбачається, що за вказаною адресою не зареєстрована жодна особа /а.с.38/.

Згідно з статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В силу положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини (пункт 3 частини другої статті 177 СК України).

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-930цс16 зроблено висновок, що при вирішенні справ за позовом в інтересах дітей про визнання недійсними правочинів необхідно в кожному конкретному випадку: 1) перевіряти в дитини наявність права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору, а також місце її фактичного постійного проживання; 2) враховувати добросовісність поведінки батьків або одного з них щодо надання документів про права дітей на житло, яке є предметом при укладенні оспорюваного договору; 3) з`ясовувати, чи існує фактичне порушення законних прав дитини внаслідок укладення такого договору.

При вирішенні позову про визнання недійсним оскаржуваного правочину також підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі - продажу від 11.12.2020, малолітні діти в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані не були, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2978, яка видана директором ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З./а.с.38/.

Крім того, справжність довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2978, виданої директором ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З. не оспорюється, а тому зазначений доказ приймається судом, як належний.

Відтак, на момент укладення договору купівлі - продажу квартири від 11.12.2020, ОСОБА_5 не мав права користування квартирою АДРЕСА_1 , тому попереднього дозволу на вчинення цього правочину органом опіки та піклування надано при укладенні договору не було.

ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_5 , звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири №3624 від 11.12.2020, як на підставу своїх вимог, посилалася на відсутність дозволу на вчинення малолітньою дитиною ОСОБА_5 або від його імені на продаж квартири АДРЕСА_1 , як належала останньому на праві спільної приватної власності.

На підтвердження права власності малолітнього ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 позивач та її представник посилаються на довідку з місця проживання про склад сім`ї та прописки №795 від 12.08.2021, виданої директором ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З., де вказано, що колишніми власниками квартири є ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 /а.с.11/.

Разом з тим, суд зазначає, що довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки може підтверджувати проживання та реєстрацію особи за певною адресою, однак не є правовстановлюючим документом на підтвердження права власності особи на нерухоме майно.

З копій нотаріальної справи, наданої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайлом Івановичем вбачається, що квартира АДРЕСА_1 до 27 травня 2019 року на праві приватної власності належала ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 11.10.1994 Львівською міською адміністрацією. З 27 травня 2019 року до 11 грудня 2020 року вказана квартира на праві приватної власності належала ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу від 27.05.2019, а з 11 грудня 2020 року квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2020.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що квартира перебувала у власності ОСОБА_5 , його батьків чи опікунів на час укладення договору купівлі - продажу квартири від 11.12.2020.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 проживає із опікуном ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та на момент вчинення оспорюваного договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 за вказаною адресою фактично не проживав.

Отже, суд дійшов висновку, що укладення спірного договору не призвело до порушення права неповнолітньої ОСОБА_5 на житло, оскільки на момент укладення договору, останній мав інше місце проживання.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які покликається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на належних, допустимих і достовірних доказах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно залишити за позивачем.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», ст.ст.203, 204, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 4, 12, 13, 15, 16, 19, 76, 77, 81, 92, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Галицького району м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайла Івановича, ОСОБА_6 про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Галицького району м.Львова, , адреса: 79005, м.Львів, вул.Ф.Ліста, 1.

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юріяк Михайло Іванович, адреса: 79000, м.Львів, вул.Лазаренка, 2.

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 15.07.2022.

Суддя Зубачик Н.Б.