Справа № 200/1606/19
Провадження № 2/201/625/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019р. КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди (а.с. 1 2).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 30.01.2019р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11)

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від 13.05.2019р. справу прийнято до свого провадження (а.с. 23).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2019р. здійснено перехід до загального позовного провадження (а.с. 25).

У зв`язку із закінченням строку відрядження судді ОСОБА_3 , ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2019р. ОСОБА_4 справу прийнято до свого провадження (а.с. 32).

Справу було знято з розгляду у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_4 від посади, після чого справу передавано на новий авторозподіл, протоколом авторозподілу визначено суддю ОСОБА_5 (а.с. 54-55).

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_5 від посади, справу передавано на новий авторозподіл, протоколом авторозподілу визначено суддю Лукінову К.С. (а.с. 59).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінової К.С. від 23.12.2020р. справу за підступністю передавано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 62).

Справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10.02.2021р. (а.с. 69).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 11.02.2021р. справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 71).

Ухвалою суду від 16.04.2021р. за клопотання представника позивача витребувано докази, витребувано від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області копію постанови від 16.10.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (за наявності) (а.с. 83).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2021р. позовні вимоги КП «Дніпровський електротранспорт» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР суму матеріальної шкоди у розмірі 10 259,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (а.с. 91 93).

Ухвалою суду від 03.09.2021р. за заявою відповідача заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2021р. скасоване і призначена справа до розгляду в загальному порядку (а.с. 114).

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 16.10.2018р. на перехресті пр. Дмитра Яворницького - вул. Короленка в напрямку вул. Центральної в м. Дніпрі, з 13 год. 33 хв. до 15 год. 47 хв. сталася затримка у русі трамвайного маршруту № 1 тривалістю на 2 год. 14 хв. Причиною затримки стало припаркування автомобіля марки «Infiniti FX», д.н.з. НОМЕР_1 на трамвайних рейках. На місце події були викликані співробітники патрульної поліції, екіпаж №213. На водія автомобіля марки «Infiniti FX» складена постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується листом Департамента патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області № 276 зі 19/03-2018 від 02.11.2018р.

В результаті простою трамваю по маршруту № 1 КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради зазнало матеріальні збитки, що підлягають відшкодуванню за рахунок власника вищезазначеного автомобіля, винуватця цієї ситуації, оскільки його неправомірні дії знаходяться в причинно наслідковому зв`язку із наслідками у вигляді матеріальних збитків позивачеві, які підтверджуються розрахунком втрати доходів через простій трамвайного маршруту № 1 від 16.10.2018р. складений на підставі Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 31.12.2010р. № 490. Розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 10 259,40 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 259,40 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 04.10.2021р. надав відзив на позовну заяву (а.с. 120 122), у якому вважав, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт заподіяння шкоди. Зазначив, що позивач не надав первинних документів, що фіксують та підтверджують господарські операції (акти приходних касових документів, акти звірки, фінансові документи про дохід підприємства за час нормальної (безперебійної) роботи, докази часів простою). Також позивач не надав графіку руху трамвайного маршруту № 1, звітні кондукторів про денну виручку. Як вказує позивач, простій трамвайного маршруту тривав приблизно 2 години 14 хвилин, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач був відсутній лише 20 хвилин, що не спростовано. Якщо б він порушив правила паркування, до його автомобіль був евакуйований, чого зроблено не було, що свідчить про те, що час блокування проїзду був значно менший ніж зазначено в позовній заяві.

Сам по собі розрахунок заборгованості (збитків) на є належним доказом у разі відсутності первинних документів.

Позивач просить стягнути збитки за розрахунком втрат доходів, зробленим згідно із Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів», який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 146 від 20.06.2018 року.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від директора КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР Кобця В.В. 04.11.2021р. надана відповідь на відзив (а.с. 125 126), у якій представник позивача не погодився із доводами відповідача щодо недоведеності збитків. Зазначив, що дійсно наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів» втратив чинність, проте нових нормативно-правових актів, які б регулювали це питання прийнято не було. Отже, підприємства електротранспорту України змушені керуватися цими методичними рекомендаціями.

Щодо первинних документів, зазначив, що простій трамвайного маршруту № 1 відбувся 16.10.2018р., тобто 3 (три) роки тому, всі первинні бухгалтерські документи на теперішній час не збереглись. Факт простою трамвайного маршруту № 1 тривалістю 2 год. 14 хв. підтверджується витягом із журналу обліку затримок рухомого складу по підприємству КП «Дніпропетровський електротранспорт» ДМР за 16.10.2018р.

Відповідач жодними доказами не спростував неправильність розрахунку, свого розрахунку не надав.

Протягом трьох років відповідач не намагавсь жодним чином врегулювати питання щодо відшкодування матеріальних збитків за упущену вигоду. Наполягав на задоволенні позову.

Представник позивача Трошин В.В. (діє на підставі довіреності від 04.01.2022р. а.с. 154) до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав (а.с. 153).

Відповідач і його представник в судове засідання не з`явилися. 20.06.2022р. представник відповідача Терещук М.П. (діє на підставі довіреності від 02.09.2021р. а.с. 124) надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, яка призначена на 20.06.2022р. о 10 год. 30 хв. у Дніпровському апеляційному суді, що, як він вказав, буде розглядатися із певним запізненням і він не зможе своєчасно прибути в судове засідання. Вирішуючи вказану заяву, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки жодних доказів того, що відповідач зайнятий в іншій справі, яка призначена на 20.06.2022р. о 10 год. 30 хв. у Дніпровському апеляційному суді до заяви не долучено. Окрім того, ураховуючи те, що відповідач і його представник неодноразово подавали заяви про відкладення розгляду справи, без надання належних доказів причин неявки (а.с. 95, 134), відповідач надав відзив на позовну заяву, у якій виклав свою позицію по справі (а.с. 120 122), представник відповідача 18.05.2022р. знайомився із матеріалами справи (а.с. 147), суд вважає, що неявка відповідача і представника не є обґрунтованою і призводить лише до невиправданого затягування розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 16.10.2018р. на перехресті пр. Д. Яворницького - вул. Короленка в напрямку вул. Центральної в м. Дніпрі, з 13 год. 33 хв. до 15 год. 47 хв. сталася затримка у русі трамвайного маршруту № 1 тривалістю на 2 год. 14 хв. Причиною затримки у русі трамвайного маршруту стало припаркування автомобіля марки Infiniti FX, державний номер НОМЕР_1 , на трамвайних рейках. На місце події були викликані співробітники патрульної поліції екіпаж №213.

Постановою серії ЕАВ № 670054 від 16.10.2018р. водія автомобіля марки «Infiniti FX», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу у розмірі 510,00 грн., оскільки останній, керуючи транспортний засобом здійснив стоянку на перехресті просп. Д. Яворницького та вул. Короленко, а також на трамвайній колії, що створило перешкоди дорожньому руху (заблокувало рух трамваїв), чим порушив вимоги ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 88).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідач не надав суду відомостей про оскарження вказаної постанови.

Окрім вказаної постанови, даний факт також підтверджується листом Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області № 276зі19/03-2018 від 02.11.2018р. (а.с. 4).

В результаті простою трамваю по маршруту № 1 КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради зазнало матеріальні збитки, що підлягають відшкодуванню за рахунок власника вищезазначеного автомобіля, винуватця цієї ситуації, оскільки його неправомірні дії знаходяться в причинно наслідковому зв`язку із наслідками у вигляді матеріальних збитків позивачеві, які підтверджуються розрахунком втрати доходів через простій трамвайного маршруту № 1 від 16.10.2018р., складеним начальником служби руху ОСОБА_6 та провідним економістом ОСОБА_7 і затвердженим заступником директора з експлуатації та перевезень ОСОБА_8 (а.с. 5).

Факт простою трамвайного маршруту № 1 тривалістю 2 год. 14 хв. підтверджується наданим позивачем Витягом із журналу обліку затримок рухомого складу по підприємству КП «Дніпропетровський електротранспорт» ДМР за 16.10.2018р., підписаним заступником директора з експлуатації та перевезень Сусленковим В.В. (а.с. 131).

Наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарстві України № 490 від 31.12.2010р., яким затверджені Методичні рекомендації щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 146 від 20.08.2016р.

Згідно принципу закріпленого у частині першій статті 58 Конституції України нормативно-правовий акт діє з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Дорожньо транспортна пригода, що призвела до переривання руху трамваю сталася 16.10.2018р., тобто після втрати чинності вищезазначеною Методикою і тому остання не може бути застосована до спірних правовідносин.

Разом із тим, розрахунок втрати доходів від затримки руху трамваю, що складений представниками підприємства КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради - начальником служби руху Чусовим С.Є. та провідним економістом ОСОБА_7 і затвердженим заступником директора з експлуатації та перевезень Сусленковим В.В., скріплений печаткою (а.с. 5) будь яких посилань на вищезазначену Методику не містить.

Сума завданих позивачу втрат визначена з урахуванням часу простою, відпрацьованого часу, виручки, кількості рухомого складу, середньої виручки за 1 годину та дорівнює 10259,40 грн.

Відповідач зазначеного розрахунку не спростував. Разом із тим погодився, що його автомобіль дійсно перешкодив руху трамваю, але заперечував кількість часу простою. Проте жодних доказів на підтвердження того, що його не було саме 20 хвилин, як він вказує, не надав.

Зміст розрахунку узгоджується із даними постанови про накладення адміністративного правопорушення від 16.10.2018р. відносно ОСОБА_1 (датою і місцем вчинення).

Тому суд доходить висновку про доведеність факту перерви руху трамваю № 1 16.10.2018р. на перехресті вул. Короленка та просп. Д. Яворницького у м. Дніпрі, що призвело до збитків КП у розмірі 10259,40 грн.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» надано визначення міському електричному транспорту, а саме зазначено, що це складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.05.2018р. у справі № 922/2026/17.

Проте, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач зазначених доказів суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що тимчасове перешкоджання рухові трамваю, яке відбулася з вини відповідача спричинило КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 10 259,40 грн.

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради про стягнення шкоди, спричиненої перешкоджанням рухові трамваїв підлягають задоволенню.

Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 25.01.2019р. № 475 на суму 1 921,00 грн. (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 119-а, ) суму матеріальної шкоди у розмірі 10259 (десять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 119-а, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 27 травня 2022 року.

Суддя Наумова О.С.