Справа № 189/1200/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з наступним. На даний час на розгляді в Верховному Суді у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду перебуває справа за №496/3134/19 про визнання недійсним кредитного договору, зокрема з підстав того, що в ньому встановлено обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що є порушенням статей 11,18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», вважає вказану справу такою, що пов`язана подібними правовідносинами та предметом позову зі справою за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Кредит-Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним, та стягнення безпідставно сплачених коштів. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.03.2021 року по справі № 496/3134/19, вказану справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Вказана ухвала Верховного Суду мотивована тим що потенційно справи про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами) можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому. Згідно пункту 5) частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справи судами першої та апеляційної інстанції. Колегія суддів вважає, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана. Посилається на п. 10 частини 1 статті 252 ЦПК України згідно якої суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» - Гладіліна О.В. рішення просила винести на розсуд суду.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання, матеріали справи, дійшов до наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить визнати частково недійсним з моменту укладення договору п. 1.2. кредитного договору №5931 від 29.11.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 і АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині зобов`язання сплатити клієнтом на користь банку щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 29.11.2019 року по 28.03.2021 рік у розмірі 5% від суми кредиту, з 29.03.2021 року по 28.06.2022 рік 4% від суми кредиту, з 29.06.2022 року по 28.09.2023 року 3% від суми кредиту, з 29.09.2023 року по 29.11.2024 рік 1,95 % від суми кредиту; визнати частково недійсним з моменту укладення договору в частині відображення в графіку платежів щомісячної комісії, визнати частково недійсним з моменту укладення договору розділ 4 договору «Графік платежів» в 4 та 8 частині визначеної даним графіком сплати щомісячної комісії на загальну суму 155682,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно сплачені кошти на погашення щомісячної комісії.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі №496/3134/19, передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про визнання недійсним кредитного договору у частині встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування» (стягнення заборгованості за такими договорами), що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: (а) чи можливе встановлення комісії згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

У зазначеній ухвалі Верховного суду детально проаналізовано практику судів всіх інстанцій, у тому числі, вищих судів, і констатовано, що єдина практика розгляду таких справ відсутня, внаслідок чого одні суди вважають умови кредитного договору із обов`язком позивальника сплачувати комісію банку оспорюваними, а інші нікчемними, внаслідок чого судами встановлюється різна правова природа таких договорів, наслідки їх укладання та порядок виконання.

З правового аналізу даної ухвали Верховного Суду і матеріалів цивільної справи №189/1200/20 вбачається, що в обидвах справах маються подібні відносини.

Відповідно до п. 10 частини 1 статті 252 ЦПК України суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність передбачених статтею 252 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 10 частини 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли у інших справах, які переглядаються у касаційному порядку вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи, що розглядається.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи те, що результати вирішення справи №496/3134/19 Великої Палати Верховного Суду матимуть значення для цивільної справи №189/1200/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів, так як правовідносини обох справ є подібними, суд вважає, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197, 251, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі №189/1200/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів зупинити на підставі п. 10 ч.1 ст.252 ЦПК України до розгляду справи №496/3134/19 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.С. Степанова