Справа № 950/391/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 , проживаючої - АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованої - АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивує свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності, належить будинок по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстрована відповідачка, донька позивачки. Вона не проживає у вказаному будинку з 1999 року, не є співвласником вказаного будинку. Факт її реєстрації у вищевказаному будинку, порушує права позивача щодо володіння і користування своєю власністю. Тому позивачка звернулася до суду та просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 06.05.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.
Станом на 11.07.2022 року відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи, чи розгляду справи у його відсутності.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала, просила задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена.
Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи, а також він була сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.
Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.
Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, можливо слухати у його відсутності.
Суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку без участі відповідачки, яка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, а матеріалів справи є достатньо для розгляд справи по суті.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 січня 2020 р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 15 (а.с. 6).
Право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами зареєстровано за ОСОБА_1 в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджено витягом № 195791561 від 09.01.20 (а.с. 7). Крім того, з довідки старости Боровеньківського старостинського округу від 11.02.2021 № 15.1-26/45 (а.с. 8) встановлено, що господарство по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 .
Відповідачка не проживає в належному позивачці житловому будинку по АДРЕСА_1 з 1999 року, що стверджено довідкою від 11 лютого 2022р. вих. № 15.1 - 26/44, що видана старостою Боровенського старостинського округу Філоненко В. (а.с. 9), та показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які пояснили, що є сусідами позивачки, ствердили, що її доньку - ОСОБА_2 вони не бачили з 1999 року, вона проживає за кордоном.
Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 не є власником/співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 та, починаючи з 1999 року, не мешкає у ньому, оскільки проживає в іншій країні.
Оскільки факт реєстрації відповідачки у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , порушує права володіння, користування і розпорядження власністю, належною позивачці, оскільки остання вимушена сплачувати платежі за надані житлово-комунальні послуги, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому будинку осіб, не має можливості оформити субсидію чи вчинити будь-який правочин з приводу нерухомого майна, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 391 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 77-81, 133, 140, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Бакланов Р. В.