КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-з/824/35/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня2022року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі - в.о помічника Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Деснянського районного суду м. Києва Сенюти В.О.,

по цивільній справі № 754/15581/2020 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 в якому просив розірвати договір про виконання робіт від 31 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути із відповідача на його користь кошти у розмірі 37 000,00 грн., пеню 228 390,00 грн.; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 9000,00 грн.; відповідно до заяви від 13.01.2021 року про збільшення позовних вимог, просив стягнути індекс інфляції та три відсотки річних у розмірі 2121,42 грн., упущену вигоду у розмірі 40 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31 січня 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір про виконання робіт по виготовленню та монтажу міжкімнатних дверей з масиву дерева, строк виконання вказаного договору - 30 квітня 2020 року. На виконання вказаного договору, позивач передав позивачу грошові кошти у сумі 42000,00 грн. авансу. Відповідач на момент закінчення дії договору так і не приступив до виконання своїх зобов`язань, заволодівши грошовими коштами, повернувши тільки 09 жовтня 2020 року 5000 грн. на його банківську картку. 28 жовтня 2020 року було порушено кримінальне провадження № 0001837 за ч. 1 ст. 190 КК України, де його 09 листопада 2020 року було визнано потерпілим у вказаному провадженні.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення сплачених коштів за договором, пені, інфляційних втрат та 3% річних, а також моральної шкоди скасовано та постановлено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за договором у сумі 37 000,00 грн., нараховану пеню у розмірі 37 000, 00 грн.; інфляційні втрати та три відсотки річних у сумі 2121,4022 грн., моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. - всього 79 121, 42.

У іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року залишено без змін.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1620 грн. (одна тисяча шістсот двадцять гривень).

02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вказуючи, що при зверненні з позовом до суду беручи до уваги подану ним також заяву від 13 січня 2021 року він ставив питання про збільшення позовних вимог,та просив суд серед іншого стягнути індекс інфляції та три відсотки річних у розмірі 2121,42 грн. за час прострочення у період з 01 травня 2020 року по 12 січня 2021 року. Однак, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому ним додатково надається розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 13 січня 2021 року по 06 жовтня 2021 року до дати постанови Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року. Відтак за цей час індекс інфляційного збільшення становить -2783,71 грн., три відсотки річних - 811,97 грн., всього 3595,68 грн.

Відтак, просив суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь інфляційні витрати та три відсотки річних у сумі 3595,68 грн. за період з 13 січня 2021 по 06 жовтня 2021 року;

Зазначити в додатковому рішенні, що при стягненні з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за договором у сумі 37 000,00 гри., нараховану неню у розмірі 37 000грн., інфляційні втрати та три відсотки річних у сумі 5 717,10 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. - всього 82 717, 10 грн. Нараховувати відповідні відсотки та пеню до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування;

Зазначити в додатковому рішення, що остаточну суму відсотків (пені) у такому випадку розраховувати за правилами, визначеними у рішенні суду органом (особою), який здійснює примусове, виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Розрахунок здійснювати правилами:

1) Для інфляційних витрат розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = (III : 100 ) х (112 : 100 ) х (113 : 100 ) х ... (IIZ : 100)

III - індекс інфляції за перший місяць прострочення,.

IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення

2) Для 3% річних від простроченої суми розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Учасники справи про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку розгляду справи ОСОБА_1 подав заяву про можливий розгляд справи за його відсутності та задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи з урахуванням положень ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник (скаржник) звертаючись до суду з апеляційною скаргою, просив суд постановити рішення за яким скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року, та постановити нове в частині відмови у стягненні коштів у розмірі 37 000,00 грн., пені 228 390,00 грн.; відшкодування моральної шкоди у розмірі 9000,00 грн.; індексу інфляції та три відсотки річних у розмірі 2121,42 грн.(том 1 а.с. 125)

Відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З урахуванням доводів апеляційної скарги було постановлено судове рішення (постанова).

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд відмовляє в задоволенні заяви.

Вимоги визначені в заяві про постановлення додаткового рішення заявником (позивачем в справі) про задоволення яких він просить є іншими ніж ті, що були предметом перегляду апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , відтак вони не досліджувалися в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що під час постановлення Київським апеляційним судом постанови від 07 жовтня 2022 року судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в апеляційній скарзі, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони і на підставі цього ухвалено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Колегія суддів не вбачає правових підстав, встановлених положеннями ст.270 ЦПК України для постановлення додаткового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: