Справа № 567/1513/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Захід Агро", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ "Захід Агро", ТОВ "Західна агровиробнича компанія", в якому просить припинити договір оренди землі від 14.04.2016 шляхом розірвання, укладений між ТОВ "Захід Агро" та нею, щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0108, площею 1,30 га, зареєстрований приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. 19.04.2016, припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Захід Агро" та нею, щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:003:0563, площею 0,26 га, зареєстрований державним реєстратором Радивилівської міської ради Рівненської області 06.02.2017, припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 17.04.2016, укладений між ТОВ "Захід Агро" та нею, щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0374, площею 0,59 га, зареєстрований державним реєстратором КП "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області 16.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ №215262 від 03.10.2008 вона є власником земельних ділянок загальною площею 2,15 га: земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 1,30 га з кадастровим номером :11:002:0108, земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,59 га з кадастровим номером :11:002:0374, земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,26 га з кадастровим номером :11:002:0563 яка розташована на території Мощаницької сільської ради Рівненської області.

Вказує, що 14.04.2016 між нею та ТОВ "Захід Агро" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого була передана в оренду земельна ділянка площею 1,30 га (кадастровий номер: :11:002:0108) терміном на 7 років. За умовами вказаного договору, зокрема п. 9 зазначеного договору вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати річну орендну плату, яка становить 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 19.04.2016 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я.

01.04.2015 між нею та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування юридичній особі була передана земельна ділянка площею 0,26 га (кадастровий номер: :11:003:0563). Термін дії становить 7 років. П. 9 зазначеного договору встановлює, що річна орендна плата становить 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 06.02.2017 державним реєстратором Радивилівської міської ради Рівненської області.

17.04.2015 року між нею та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування юридичній особі була передана земельна ділянка площею 0,59 га (кадастровий номер: :11:002:0374). Термін дії договору становить 7 років. П. 9 зазначеного договору встановлює, що річна орендна плата становить 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 16.08.2016 державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області.

Отже, відповідно до умов договорів оренди, орендар зобов`язувався кожного року сплачувати оренду плату у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки. П. 11 договорів встановлював, що орендна плата має виплачуватися щорічно до 31 грудня.

Посилається на те, що орендар - ТОВ «Захід Агро» - не виконав зобов`язання щодо виплати орендної плати за користування земельними ділянками. Зокрема, не було виплачено орендну плату за користування земельною ділянкою площею 1,30 га (кадастровий номер: :11:002:0108) з моменту державної реєстрації договору оренди землі - з 19 квітня 2016. Також не виплачено обумовлену оренду плату за користування земельною ділянкою площею 0,59 га (кадастровий номер: :11:002:0374) з моменту державної реєстрації договору оренди землі - з 16 серпня 2016. І також не виплачено оренду плату за користування земельною ділянкою площею 0,26 га (кадастровий номер: :11:003:0563) з моменту державної реєстрації договору оренди землі - 06 лютого 2017. За отриманням орендної плати позивач неодноразово зверталася в усній формі до представників ТОВ «Захід Агро», на що отримувала постійні запевнення, що орендна плата буде їй виплачена в повному обсязі.

Умовами договорів визначено що дія договору припиняється в разі порушення орендарем Земельного кодексу України, інших нормативних актів відносно землі, а також умов цього договору на підставах і в порядку, передбачених законодавством. Відповідач в порушення умов договору оренди земельної ділянки не сплатив їй орендну плату за використання земельних ділянок у строки визначені договором за період користування земельними ділянками протягом 2016-2020 років, та оскільки відповідач не сплатив орендну плату за вказаний період у строки по 31 грудня кожного року користування земельними ділянками вважає, що спірні договори відповідно до вимог земельного законодавства є припиненими. Одночасно просить постановити необхідність внесення інформації про припинення договорів оренди шляхом їх розірвання до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Острозького районного суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «Захід Агро» надати відомості щодо виплати орендної плати ОСОБА_1 щодо спірних земельних ділянок.

Ухвалою суду від 28.03.2022 залучено до участі в справі співвідповідача ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Інших процесуальних дій не вчинялося.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в поданій на адресу суду заяві просять розглядати справу в їх відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку та відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Визначений судом строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Водночас, від відповідачів на адресу суду не надходило жодних документів, тому суд вважає, що відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористались.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням положень ст.ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, за клопотанням представника позивача, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті та ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки загальною площею 2,15 га: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 1,30 га з кадастровим номером :11:002:0108, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,59 га з кадастровим номером :11:002:0374, земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,26 га з кадастровим номером :11:002:0563, яка розташована на території Мощаницької сільської ради Рівненської області, та належать їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №215262 від 03.10.2008 (а.с.5).

14.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ "Захід Агро" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого була передана в оренду земельна ділянка площею 1,30 га (кадастровий номер: :11:002:0108) терміном на 7 років. За умовами вказаного договору, зокрема п. 9 зазначеного договору вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати річну орендну плату, яка становить 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 19.04.2016 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. (а.с.6-10)

17.04.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування юридичній особі була передана земельна ділянка площею 0,59 га (кадастровий номер: :11:002:0374). Термін дії договору становить 7 років. П. 9 зазначеного договору встановлює, що річна орендна плата становить 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 16.08.2016 державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області.(а.с.11-15).

01.04.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування юридичній особі була передана земельна ділянка площею 0,26 га (кадастровий номер: :11:003:0563). Термін дії становить 7 років. П. 9 зазначеного договору встановлює, що річна орендна плата становить 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Даний договір був зареєстрований 06.02.2017 державним реєстратором Радивилівської міської ради Рівненської області. (а.с.16-20)

Відповідно до договорів орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно Податкового кодексу України.

Також за умовами договорів оренди земельної ділянки вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату до 31 грудня кожного року.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 у справі №355/385/17 (провадження №61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право зокрема самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Згідно з частинами третьою, четвертою ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 у справі №6-1449цс17, а також у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 (провадження №12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 у справі №6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі №910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

За змістом наведених норм, істотним слід визнавати таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності.

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов"язку.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує договірних відносин з ТОВ "Захід Агро" щодо оренди належних їй земельних ділянок, водночас обґрунтовуючи підстави для дострокового припинення договорів оренди, позивач зазначила, що відповідач систематично протягом 2016-2020 років не виплачує їй оренду плату за користування земельними ділянками, що на її думку є підставою для розірвання договорів оренди землі.

Відповідно до умов спірних договорів та чинного законодавства однією із підстав розірвання договорів оренди землі може бути невиконання однією із сторін умов договорів.

У відповідності до спірних договорів оренди земельних ділянок орендна плата нараховується орендарем у розмірі не менше 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

За умовами спірних договорів оренди земельних ділянок вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату у строк до 31 грудня кожного року.

Відповідно до умов спірних договорів, підставою припинення договору шляхом його розірвання є, зокрема, невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором.

Також в судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутні відомості про виплату їй орендної плати, а вжиті нею заходи щодо отримання вказаних відомостей у відповідача були безуспішними.

Оскільки позивач стверджує про неотримання орендної плати та на відсутність у неї документів щодо її виплати, які є документами бухгалтерської звітності, то суд вважає, що саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження належної виплати позивачу орендної плати.

Суд випробовував у відповідача ТОВ "Захід Агро" відомості щодо виплати позивачу орендної пати щодо спірних земельних ділянок, проте відповідач вимог суду не виконав.

З врахуванням того, що відповідач не скористався правом подати відзив на позов, а отже не заперечує перед судом тверджень позивача про неотримання позивачем орендної плати згідно умов спірних договорів оренди земельних ділянок, суд визнає, що орендна плата не отримувалась позивачем у справі.

При цьому суд виходить також з того, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти вимог позивача, а також за ухвалою суду про витребування доказів, відповідачем та третьою особою надано не було.

Отже, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що орендна плата за період 2016-2020 не була нею отримана, як і не доведено обставин її отримання.

Таким чином, сам факт систематичного порушення договорів оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи спір у частині розірвання договорів оренди землі, суд встановивши, відсутність належних та допустимих доказів вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені умовами договорів оренди земельної ділянки, а також доказів того, що у строки, передбачені договором, орендна плата була сплачена, дійшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання договорів оренди земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено факт систематичної несплати орендної плати за земельні ділянки відповідачем ТОВ "Захід Агро", а саме в 2016-2020 роках, що відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цих договорів.

Виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження №61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4.12.2019 року у справі №318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи, що відповідач ТОВ "Захід Агро" не надав доказів про виплату орендної плати за користування земельними ділянками позивача, у зв`язку із чим судом встановлено факт систематичної несплати орендної плати, та позивачем доведено, що йому відповідачем завдана шкода, яка значною мірою позбавляє її того, на що вона розраховувала при укладенні договорів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання договорів оренди розірваними з підстав заявлених в позові.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Виходячи із положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

Оскільки, виходячи із положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із умов скасування державної реєстрації права оренди є рішення суду, яке набрало законної сили, то позовна вимога про необхідність внесення інформації про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання до державного реєстру речових прав на нерухоме майно є необґрунтованою, а позовних вимог про скасування рішень державних реєстраторів позивачем не заявлено, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ "Захід Агро" на користь позивач підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 76-82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

вирішив :

позов ОСОБА_1 (зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ТОВ "Захід Агро" (місце знаходження: с.Тесів Рівненського району Рівненської області, ), ТОВ "Західна агровиробнича компанія" (місце знаходження: м. Дубно пров. Центральний,1 Рівненської області, ) про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання задовольнити частково.

Припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 14.04.2016, укладений між ТОВ "Захід Агро" та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0108, площею 1,30 га, зареєстрований приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. 19.04.2016.

Припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Захід Агро" та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:003:0563, площею 0,26 га, зареєстрований державним реєстратором Радивилівської міської ради Рівненської області 06.02.2017.

Припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 17.04.2016, укладений між ТОВ "Захід Агро" та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0374, площею 0,59 га, зареєстрований державним реєстратором КП "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області 16.08.2016.

Стягнути з ТОВ "Захід агро" на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 2724 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.07.2022.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.