Справа № 569/9189/22
УХВАЛА

13 липня 2022 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко Іванни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду звернувся головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко І. з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження № 60534278 з виконання виконавчого листа № 569/15933/16-к від 13.10.2017 Рівненського міського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 грн. та виконавчого листа № 569/15933/16-к від 13.10.2017 Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат на проведення судових експертиз у сумі 6382,90 грн.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 60534278, в складі якого:

1) виконавче провадження № 54951098 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №569/15933/16-к від 13.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 грн.

2) виконавче провадження № 55026047 з примусового виконання виконавчого листа № 569/15933/16-к від 13.10.2017 виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у сумі 6382,90 грн

У вказаному зведеному виконавчому провадженні боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (згідно відповіді на запит у відділ обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

З метою забезпечення реального виконання рішення про майнові стягнення та усунення можливості відчуження майна боржника 18.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником зареєстровано право власності на транспортний засіб марки PEUGEOT EXPERT. 2003 р.н. Д.Н.З. НОМЕР_2 .

18.01.2018 та 22.06.2021 державним виконавцем винесено постанову про розшук вищевказаного транспортного засобу, проте станом на 01.07.2022 транспортний засіб не розшуканий.

Державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик з`явитись до відділу з наданням пояснень щодо невиконання рішення суду 10.10.2018. Боржник на виклик з`явився та надав пояснення щодо причин невиконання рішення суду. Згідно пояснень боржника борг ним не сплачується у зв`язку із сплатою аліментів на неповнолітніх дітей, утримання аліментів проводиться із його заробітної плати.

Згідно відповіді РМ БТІ право власності за нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді ДФСУ про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями боржник не перебуває на обліку в органах ДПС.

Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно- правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником права власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Постановою державного виконавця накладено арешт на кошти на рахунках боржника у АТ ВТБ Банк", AT "Ощадбанк, ПАТ "'A-Банк', ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", AT "УКРСИББАНК", ПАТ "КБ Глобус", ПАТ КБ "Правекс-Банк", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СБЕРБАНК", ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", Публічне акціонернетовариство "Ідея Банк", ПАТ`КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОТП БАНК", ПАТ "Акціонерний комерційнийпромислово-інвестиційний банк", AT "Укрексімбанк", АТ "Альфа-Банк", АТ "Кредобанк", ПАТ`Промінвестбанк", Акціонерне товариство "Полтава-банк", Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів", ПАТ «АЙБОКС БАНК", AT "Банк "Кліринговий Дім", АТ"БМ- 2018", AT "Банк Форвард", АТ "КРИСТАЛБАНК", АКБ "Таскомбанк", ПАТ «Банк ВОСТОК", AT «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», ПуАТ КБ "АКОРДБАНК", проте згідно повідомлень у боржника немає відкритих рахунків в даних банківських установах.

Ухвалою Рівненського міського суду №569/13780/21 від 16.07.2021 оголошено в розшук боржника ОСОБА_1 , оскільки боржник неодноразово ігнорував виклики до державного виконавця та був відсутній за адресою постійного місця проживання та реєстрації.

25.01.2022 боржника було розшукано та відібрано пояснення щодо невиконання рішення суду.

З матеріалів подання вбачається, що боржником на рахунок стягувача щомісячно, частково сплачуються кошти для погашення суми боргу. Станом на 01.07.2022 боржником сплачено кошти на користь стягувача в сумі 25956,27 грн.

Між тим, за повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 22.08.2019 органом видачі 5610.

Згідно відповіді на запит про перетин боржником державного кордону України - інформація про перетин боржником кордону відсутня.

Проте, згідно повідомлення ГУНП в Рівненській області та пояснень наданих боржником - ним неодноразово перетинався державний кордон.

Отже, обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України зараз може вплинути на фактичне виконання рішень суду в подальшому, а виїзд боржника за межі України може унеможливити виконання рішення суду надалі.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, виконавець, як на підставу для його задоволення, вказував, що незважаючи на вичерпні заходи, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.

Таким чином, вжиті виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку: боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме не надав своєчасно у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, у той час як виконавець зі свого боку вчинив всі дії, передбачені законом. Зазначені обставини свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Як передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В свою чергу, відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 за № 6, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правам з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд виходить з того, що державним виконавцем доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про вчинення боржником дій щодо виконання судового рішення в повному обсязі, враховуючи значний термін (з 2017 р.)перебування виконавчого провадження на виконанні. Крім того, обізнаність боржника про існування боргових зобов`язань та невжиття ним заходів щодо виконання судового рішення свідчить про допущену боржником свідому бездіяльність, яка дає підстави розцінити це як ухилення від виконання зобов`язань за виконавчим документом. Отже, суд дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначені вище обставини свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України, відповідає обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.

При цьому, суд враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З урахуванням наведеного, що обмеження у праві виїзду за кордон ніяким чином не може порушувати права боржника, оскільки така міра є тимчасовою і тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є дієвою юридичною санкцією, яка в такому випадку зумовить пришвидшення виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити подання головного державного виконавця та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника на строк до повного виконання ним відповідного судового рішення.

Суд також вважає за доцільне роз`яснити боржнику, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України може бути скасоване за вмотивованою заявою боржника після вжиття ним заходів, спрямованих на виконання обов`язків, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.10,260-261,353,354,441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко Іванни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження № 60534278 з виконання виконавчого листа № 569/15933/16-к від 13.10.2017 Рівненського міського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 грн. та виконавчого листа № 569/15933/16-к від 13.10.2017 Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат на проведення судових експертиз у сумі 6382,90 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Кучина