Справа № 559/1610/21
Провадження № 2/559/92/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., секретаря судового засідання Братащук М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_7 , Орган опіки та піклування Дубенської міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1. Позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення відповідачів. Мотивує тим, що він є власником 1/6 частини квартири після смерті батька ОСОБА_8 . ОСОБА_7 (рідна тітка позивача) є співвласником 5/6 частин квартири. Відповідачка ОСОБА_7 поміняла замки від вхідних дверей квартири і не пускає його, не надає йому можливості користуватись квартирою, бо в квартирі проживають її батьки: ОСОБА_2 (його дідусь), ОСОБА_3 (його бабуся), чоловік ОСОБА_4 (дядько позивача), дочки ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (двоюрідні сестри позивача). Вважає, що відповідачі без будь-яких правових підстав проживають у належній йому квартирі, оскільки успадкувавши за заповітом його батька 5/6 частки квартири, ОСОБА_2 12.11.2020 подарував свою частку ОСОБА_7 . А з припиненням права власності особи втрачається право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, тому ОСОБА_2 втратив право користування квартирою з моменту її відчуження. Позивач не визначав для ОСОБА_2 приміщення, яке він має право займати у спірній квартирі, взагалі не надавав жодної згоди на зайняття ним будь-якого приміщення у спірній квартирі, не надавав згоди на його вселення у квартиру. Також він не надавав згоди на реєстрацію у квартирі дочки ОСОБА_7 ОСОБА_6. Вважає, що відповідачі самоправно зайняли жиле приміщення, тому їх необхідно виселити.

1.2.Відповідачі подали відзив, згідно якого заперечують проти позову та просять відмовити у його задоволенні. Зазначають, що ОСОБА_2 був власником квартири з 1994 року і його місце проживання зареєстроване там з 13.07.1994. Після одруження сина ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ОСОБА_2 подарував квартиру сину - ОСОБА_8 для його спільного проживання в ній зі своєю родиною. В 2012 року батьки позивача розлучились і позивач залишився проживати зі своєю мамою за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає і на даний час. В 2018 році в ОСОБА_8 виявили злоякісну пухлину головного мозку і він довгий час лікувався, однак лікування не дало результату і ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Хвороба ОСОБА_8 швидко прогресувала і він довгий час не міг ходити та самостійно себе обслуговувати, тому в той період ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_8 стали проживати разом з ним в квартирі та доглядати за ним. Позивач за період хвороби батька не доглядав його, не провідував його. Він дзвонив до хворого батька тільки тоді, коли йому треба були гроші. Це дуже пригнічувало хворого ОСОБА_8 і він сильно страждав. Після смерті ОСОБА_8 залишилась спадщина, яка складалась зі спірної квартири. 5/6 її часток на підставі заповіту прийняв - ОСОБА_2 , а 1/6 частку за законом прийняв позивач, який був неповнолітнім на момент смерті батька і йому належала обов`язкова частка у спадщині. 12 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та його донькою - ОСОБА_7 був укладений договір дарування, відповідно до якого вона прийняла в дар 5/6 часток квартири. На той момент в квартирі вже проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , які були вселені в цю квартиру в 2018 році на прохання і з дозволу її власника - ОСОБА_8 . Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Також, згідно норм ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Таким чином, всі відповідачі вселились у спірне житлове приміщення на законних підставах - на прохання і з дозволу ОСОБА_8 в 2018 році, який був його одноосібним власником на той час. Тому, твердження позивача про їх незаконне вселення не відповідає дійсності. На даний час співвласником 5/6 цього приміщення є член їх родини - ОСОБА_7 , яка є для них донькою, дружиною та мамою, спільно з ними проживає і вони ведуть спільне господарство. У зв`язку із цим мають право на даний час користуватись цим житловим приміщенням, в порядку, який був визначений ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Всі витрати по утриманню цього житлового приміщення здійснюють вони, а також ОСОБА_7 , а твердження позивача про те, що вони не беруть участі у її утриманні, ремонті та оплаті комунальних послуг не відповідає дійсності. Зважаючи на неможливість спільного проживання у спірній квартирі разом з позивачем, що пов`язано з неприязними відносинами між ними, з метою врегулювання спору, ОСОБА_11 як усно, так і письмово зверталась до позивача з проханням викупити його частку, однак позивач всі її пропозиції ігнорує, вимагаючи купити йому однокімнатну квартиру, вартість якої становить половину вартості спірної квартири, що є неприйнятним, зважаючи на розмір часток співвласників.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

22.07.2021 суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчуком М.В. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

28.09.2021 проведено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із закінченням повноважень судді.

04.10.2021 суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковською О.Ю. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

11.07.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 15.11.2022 представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

В подальшому від позивача то його представника адвоката Мацей О.В. надійшла заява, згідно якої просили розглянути справу за їх відсутності, позов задовольнити (а.с.81).

В судовому засіданні 15.11.2022 відповідачі та їх представник заперечували проти задоволення позову і просили відмовити через безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що відносини з онуком ОСОБА_1 не склались. Сам він військовий пенсіонер і взяли цю кооперативну квартиру разом з дружиною - співвідповідачкою ОСОБА_10 під виплату строком на 25 років ще у 1985 році, разом за неї сплачували і все життя проживає в цій квартирі, будь-якого іншого житла не мають і якщо позов суд задовольнить, то залишиться лише йти на вулицю на старості років. Онук ОСОБА_1 живе з матір`ю, яка успадкувала будинок від своєї матері. У них був син ОСОБА_4 - батько позивача, а також є донька ОСОБА_7 . Коли син одружився, то вони домовились, що дарує йому квартиру, але син буде їх з матір`ю доглядати. Проте сталось так, що сильно захворів син. ОСОБА_1 чи його мати хворого ОСОБА_4 не доглядали. Тоді онучка ОСОБА_5 покинула все - навчання, життя тут і поїхала з дядьком ОСОБА_4 до Польщі - доглядала його там, возила на каталці, а зять з дочкою заплатили за все, коли син повернувся після операції, то ОСОБА_7 з сім`єю пересилились до них в квартиру, щоб всіх їх доглядати. Було це з 05.07.2018. І син попросив залишити квартиру ОСОБА_7 , що він і зробив, коли подарував її, тепер дочка їх з матір`ю доглядає.

Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що покійному швагру ОСОБА_4 робили складну операцію в Польщі і він з дружиною повністю оплатили його лікування, винаймали для нього квартиру, а їх дочка ОСОБА_5 доглядала свого дядька. А після повернення всі вони дружно доглядали його вже тут, для чого на його ж прохання переселились в квартиру: годували, мили, возили ітд. В нього є будинок, але він ремонтується.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а також представник малолітньої відповідачки ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , пояснила, що заперечує проти позову. Вона є співвласником 5/: частини квартири, але замки ніколи не змінювала - ОСОБА_1 не мав ключів від квартири з 2012 року, коли його батьки розлучились. Проживає вона з сім`єю в цій квартирі з літа 2018 року - після того як її середня дочка привезла після операції з Польщі свого дядька ОСОБА_4 - це її рідний брат і батько ОСОБА_1 . Син відвернувся від батька, після того як він захворів. І вона з сім`єю переїхала в квартиру доглядати брата. Спільно з ОСОБА_1 проживати не можуть, бо квартира трьохкімнатна і тут живуть їх батьки, вона з чоловіком і три дочки. В чоловіка є ще будинок на ремонті. З ОСОБА_1 зустрічались до всіх цих судів, пропонували йому гроші і він був згоден їх отримати, але матір його категорично не хотіла і вимагала купити йому квартиру, а цього вони собі дозволити не можуть. В результаті, тривають чисельні спори в судах (про вселення, виселення, щодо порядку користування, припинення частки в майні).

Представник третьої особи органу опіки та піклування заперечує проти задоволення позову. Орган діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , яка має законне право користуватись житлом, бо її матір співвласник 5/6 частки майна. Виселення дитини є неприйнятним.

В подальшому від відповідачів та їх представника адвоката Пасічника Ю.О. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в позові просять відмовити (а.с.48,50,74,78,82).

В подальшому від третіх осіб також надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.76,83).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2020 після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 11).

Згідно Довідки про склад сім`ї №07-01-20/478 від 20.02.2021 у Квартирі зареєстровані: ОСОБА_7 - співвласник, ОСОБА_1 - співвласник, ОСОБА_2 - батько. Згідно Довідки про склад сім`ї №07-01-20/601 від 04.03.2021 зареєстрована також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька (а.с.28, 29).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.85).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2020, ОСОБА_2 успадкував 5/6 частину Квартири після смерті сина ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.87).

12.11.2020 ОСОБА_2 подарував ОСОБА_7 5/6 частини Квартири, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Шмига М.В. (а.с.88-89).

ОСОБА_7 18.11.2020 зверталась до ОСОБА_1 із пропозицією щодо викупу його частки у спільній сумісній власності за ціною 90833 грн., що відповідає оцінці нерухомого майна (а.с.91).

IV. Норми права, які застосував суд.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч.3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 391 ЦК України власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першою судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/26093/19-ц підкреслив, що при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватись судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. У всякому разі неможливість для власника здійснювати фактичне користування житлом (як і будь-яким нерухомим майном) через його зайняття іншими особами не означає втрату власником володіння такою нерухомістю.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Дослідивши докази, суд робить висновок, що позов ОСОБА_1 безпідставний. Він та ОСОБА_7 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , при цьому частка ОСОБА_1 становить 1/6 Квартири, а ОСОБА_7 відповідно 5/6.

Судом встановлено, що в квартирі проживають батьки, чоловік та діти співвласниці ОСОБА_7 . Таким чином, відповідачі, як члени сім`ї співвласника спірного житла, на законних підставах мають право проживати у квартирі і їх виселення без надання іншого приміщення неможливе та призведе до порушення їх прав.

Суд вважає, що виселення з житла усієї сім`ї власника частки у розмірі 5/6 Квартири, включно з неповнолітньою дитиною, на вимогу співвласника, якому належить частка у розмірі 1/6, неможливе, оскільки не відповідає вимогам закону і протиправне. Такий спосіб захисту прав власника очевидно неспівмірний втручанню в права групи людей, що є сім`єю іншого власника. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, а розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Законодавство не вимагає згоди іншого співвласника на користування спільним майном. Згоди співвласника на реєстрацію у помешканні дитини та членів своєї сім`ї законодавство також не вимагає. Відповідачі вселились у спірне житлове приміщення на законних підставах: з дозволу ОСОБА_8 в 2018 році, який був його одноосібним власником на той час про що свідчить також і його заповіт, згідно якого він Квартиру заповів своєму батькові ОСОБА_2 . В подальшому співвласником цього житла стала дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_7 .

Згідно ч.3 ст. 116 ЖК України виселити без надання їм іншого жилого приміщення можна осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення. Проте, судом встановлено, що посилання позивача, що відповідачі самоправно зайняли житлове приміщення, - не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачі не займали Квартиру самоправно і мають законне право користуватись цим житловим приміщенням. А позивач, хоч і не може здійснювати фактичне користування житлом, але не втрачає права володіння нерухомістю.

Враховуючи усе вищевикладене, суд в задоволенні позову відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.64, 156 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_7 , Орган опіки та піклування Дубенської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання) до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.01.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , телефон НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Мацей Олена Василівна, адреса: вул.Д.Галицького, 11, м.Дубно, Рівненської області, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідачі:

1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 .

2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , тел. НОМЕР_7 .

3) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , тел. НОМЕР_9 .

4) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , тел. НОМЕР_11 .

5) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законний представник малолітньої ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_4

Представник відповідачів: адвокат Пасічник Юрій Олександрович, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: АДРЕСА_4 .

2)Орган опіки та піклування Дубенської міської ради, адреса: вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненської області, , електронна пошта: rada@ dubno-adm.rv.ua.

Суддя О.Ю. Жуковська