Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.,

при секретарі судового засідання Ахтієвій Р.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн, щомісяця до досягнення дитиною 23 років.

Обґрунтовуючи позовну заяву вказала, що 24.08.2002 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні відносини з відповідачем не склалися, через, що було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Домовленості із відповідачем щодо утримання спільних дітей досягнуто не було, відповідач відмовляється від утримання власних дітей в добровільному порядку, тому була змушена до суду із заявою на видачу судового наказу про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 . Їх спільний син ОСОБА_3 є студентом першого курсу агрономічного факультету Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, денного відділення та бюджетної форми навчання. З приводу денної форми навчання дитина не має можливості працювати та забезпечувати самостійно свої потреби. Крім того враховуючи віддаленість з смт Магдалинівка до м. Дніпро під час навчання син вимушений проживати в гуртожитку університету, що також потребує додаткових матеріальних витрат з боку батька. Грошові витрати на утримання сина становлять близько 8000 грн на місяць, ця сума включає в себе вартість студентського гуртожитку, в якому мешкає ОСОБА_3 , вартість щоденного харчування, щоденного пересування по м. Дніпро від гуртожитку до учбового корпусу, щотижневий проїзд з м. Дніпро, де навчається син до смт Магдалинівка, витрати на канцелярське приладдя, одяг, взуття та інші край необхідні потреби дитини. Відповідач працює неофіційно та має достатню заробітну плату для надання матеріальної допомоги сину студенту, вона додаткового доходу окрім заробітної плати по місцю роботи не має, тому вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у фіксованій сумі.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

За заявою відповідача 16.03.2022 року ухвалою суду було здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, та пояснив, що ознайомившись зі змістом позовної заяви вважає її безпідставною, оскільки відповідно до ст.. 199 СК України, обов`язок батьків на утримання повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов`язковості сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; можливість у батьків надавати таку допомогу. При відсутності хоча б однієї з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання не виникає. Вважає, що позивачем не доведені обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з нього аліментів в розмірі саме по 4000 грн щомісячно. Зазначені кошти в сумі 8000 грн вважає необґрунтованими, оскільки кошти в сумі 3000 грн були особисто передані його матір`ю ОСОБА_5 для онука як оплата за гуртожиток. Також вказує, що обставини пересування сина з гуртожитку до учбового центра та з м. Дніпро до смт Магдалинівка є необґрунтованими оскільки до 24.01.2022 року в університеті були канікули, та син вже понад три тижні навчається вдома на дистанційній формі навчання, за весь час син декілька разів відвідував університет для здачі лабораторних завдань та позивачем не долучено жодного проїзного документу на підтвердження своїх тверджень. Також позивач не вказала, що син отримує стипендію яка в 2022 році скала 1900 грн., та позивач просить стягнути аліменти з дня подачі позову до суду, тобто коли синові було ще 17 років, тому підстав стягувати аліменти на повнолітнього сина на момент подачі позову до суду не було. Таким чином вважає, що на момент подачі позову до суду право позивача на звернення до суду за захистом її порушеного права на отримання аліментів на повнолітню дитину порушено не було.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, та у задоволенні позову відмовити спираючись на обставини викладені у відзиві.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 191,199-201 СК України підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_3 досяг повноліття та на даний час продовжує навчання. ОСОБА_3 проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 , вартість проживання за навчальний рік 2021/2022 складає 8480 грн, станом на 11.02.2022 року сплачено за гуртожиток 3120 грн (а. с. 6 на зворотній стороні).

Згідно довідки № 729 від 20.09.2021р., виданої Дніпровськи державним аграрно-економічним університетом, де вказано, що ОСОБА_3 у 2021 році вступив до Дніпровського державного аграрно-економічного університету ІV рівня акредитації, Агрономічний факультет, і навчається на І курсі денної форми навчання. Строк закінчення закладу освіти липень 2025 р. (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 109 від 11.02.2022 року виданої виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради позивач ОСОБА_1 має такий склад сім?ї: син ОСОБА_3 , 2004 р.н., дочка ОСОБА_4 2013 р.н. (а.с. 8).

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються нормистатей 187,189-192і194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зобов`язані утримувати обидва батьки.

Згідно довідки від 21.03.2022 року № 70 (а. с. 53), ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.09.2021 року зареєстрований як безробітній в Магдалинівській районній філії та отримує допомогу по безробіттю.

Згідно довідки № 139 від 06.04.2022 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності (а.с. 54).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 68632962 від 14.02.2022 року державним виконавцем Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частки заробітку (доходу) на утримання дочки ОСОБА_4 2013 р.н. (а.с. 55,56)

Відповідно до копії квитанції № 0.0..1 від 10.05.2022 року здійснено платіж ОСОБА_3 за проживання в гуртожитку ОСОБА_3 кім. 830 на суму 2960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень (а.с.59).

Відповідно до копії квитанції № 0.0..1 від 17.05.2022 року здійснено платіж ОСОБА_1 за проживання в гуртожитку ОСОБА_3 на суму 2400 (дві тисячі чотириста) гривень (а.с.65).

Відповідно до довідки про доходи № 62 від 06.05.2022 виданою Дніпровським державним аграрно-економічним університетом де вказано, що студент ОСОБА_3 отримує дохід з січня 2022 року в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень (а.с. 61).

Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, виходячи з наступного.

Відповідач, згідно представлених суду документів офіційно не працевлаштований та знаходиться на обліку як безробітній в Магдалинівській районній філії та отримує допомогу по безробіттю та перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності, однак він працездатного віку, обмежень щодо праці не має та доказів цього мне надано, може працювати та надавати матеріальну допомогу синові під час навчання. У відзиві відповідач зазначив, що позивач подала позов до суду на стягнення аліментів на повнолітнього сина, хоча на момент подачі позову син не досяг повноліття, тому вважає, що її права не порушені, та позов таким що не підлягає задоволенню, через відсутність доказів на підтвердження обставин викладених в позовній заяві.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що не суперечить нормам Сімейного кодексу, тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає задоволенню.

Щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити його в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, беручі до уваги обставини справи, матеріальне положення сторін, те, що з відповідача проводяться аліментні стягнення за виконавчим документом на утримання другої дитини доньки ОСОБА_4 , 2013 р.н..

Отже, суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті, до 30.06.2025 року, але не більш як до досягнення ним 23 років.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на навчання, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 16 лютого 2022 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно, суд вважає справедливим розпочати стягнення аліментів з 26.02.2022 року, отже позов слід задовольнити частково

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184, 199 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКНН НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2022 року і до закінчення навчання до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКНН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 червня 2022 року.

Суддя Ковальчук Т.А.