Справа № 932/9171/21
Провадження №2/932/639/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровської міської ради, в якій позивач просив визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:268:0099, площею 0,0613 га, у Державному земельному кадастрі з виключенням відомостей щодо вказаного кадастрового номеру з Державного земельного кадастру.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

03.11.2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки. В позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45556646 від 15.02.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: домоволодіння літ. А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, № 1-3-споруди, загальною площею 102,2 кв.м., житловою 62,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 30321246; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:268:0099, площею 0,0613 га у Державному земельному кадастрі з виключенням відомостей щодо кадастрового номеру :02:268:0099 з Державного земельного кадастру.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем, як державним реєстратором, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45556646, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, № 1-3 - споруди, загальною площею 102, 2 кв.м., житловою 62,5 кв.м., номер запису про право власності 30321246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт є декларація про готовність об`єкта до експлуатації ДП 47, видана 18.04.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради. Вказану декларацію додано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2019 року з одночасним видаленням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з посиланням на Акт від 10.01.2014 року, виданий інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 . Тобто вбачається, що 12.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем, як державним реєстратором, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі саме лише акту від 10.01.2014 року, виданого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 .

Дніпровська міська рада вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню на підставі наступного. В реєстраційній справі міститься два технічних паспорта на об`єкт нерухомого майна - 2014 та 2019 рр., відповідно до яких рік побудови житлового будинку 1958, у технічному паспорті, виданому у 2019 році, міститься інформація про реконструкцію цього житлового будинку, але без зазначення року проведення цієї реконструкції. На обкладинці технічного паспорту, виданого у 2014 році, зазначено, що об`єктом нерухомого майна, на який видано цей технічний паспорт, є гараж. Пунктом 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2018 року № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. Але, згідно з листом Головного архітектурно планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 24.01.2020 № 3/15-32 відповідно до даних містобудівного кадастру та адресного плану міста офіційно адреса АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких була присвоєна ця адреса, відсутні, а згідно з витягом з Державного земельного кадастру датою державної реєстрації земельної ділянки є 10.10.2019 року, тобто на час здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок, державну реєстрацію земельної ділянки ще не було проведено. Крім цього, відповідно до Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Департамент здійснює моніторинг дотримання землекористувачами на території міста Дніпра вимог земельного законодавства та вживає заходи щодо дотримання вимог чинного законодавства у сфері земельних відносин, здійснює обстеження стану земельних ділянок, за результатами обстежень складає акти обстеження земельних ділянок. 27.12.2019 було здійснено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:268:0099), за підсумками чого було складено відповідний акт № 7/8-1219. Згідно з цим актом на земельній ділянці розташовані одноповерхові капітальні будівлі нежитлового призначення, а відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за вказаною адресою зареєстровано домоволодіння.

Позивач вказує на те, що на підставі звернення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради управлінням Державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою. Під час виїзду 15.01.2020 року на об`єкт будівництва: «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » за візуальним зовнішнім оглядом було встановлено, що на зазначеному об`єкті будівництва знаходиться земельна ділянка, огороджена парканом, який виконаний зі стінових штучних блоків. На заасфальтованому майданчику знаходяться декілька легкових та вантажних автомобілів, наявні капітальні будівлі нежитлового призначення. Замовником об`єкта будівництва ОСОБА_1 подана інформація у декларації про готовність об`єкту, у якій зазначено, що об`єктом є одноповерховий житловий будинок з чотирьох кімнат, загальною площею 102,2 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, має кадастровий номер :02:268:0099 та цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), однак вищезазначене не відповідає типу фактично розташованих будівель. За результатами перевірки, враховуючи вищезазначене, згідно п. 3 ч. 7 ст. 36, ч. 2 ст. 39? Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2019 року № ДП 91 та декларацію про готовність об`єкта від 18.04.2019 року № ДП 47 анульовано.

Як зазначено у позовній заяві, не погодившись із вказаним, ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про: визнання протиправним та скасування наказу №07/СК «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації», виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 23.01.2020 року; зобов`язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради вчинити дії щодо відновлення запису про реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП91 від 20.03.2019 року у «Реєстрі дозвільних документів» на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України www.dabi.gov.ua з внесенням відомостей про відновлення реєстраційного запису; зобов`язання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради вчинити дії щодо відновлення запису про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП47 від 18.04.2019 року у «Реєстрі дозвільних документів» на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України www.dabi.gov.ua з внесенням відомостей про відновлення реєстраційного запису. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 160/424/21 у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 160/424/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 залишено без змін.

Позивач також вказує та те, що технічні паспорти 2014, 2019 років та акт від 10.01.2014 року, які містяться в реєстраційній справі, складені техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 . Але на офіційному сайті «Портал Єдиної державної електронної системи в сфері будівництва» в Реєстрі експертів наявна інформація щодо експерта ОСОБА_2 , а також його кваліфікаційного сертифіката АЕ 001842 від 26.03.2013 року, а саме, що ним порушено ч.14 ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» щодо своєчасного підвищення кваліфікації, тому його кваліфікаційний сертифікат, який додано до технічного паспорта на підтвердження повноважень, є нечинним, тому вказані документи виготовлено з порушенням вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, а отже не можуть вважатись допустимим доказом, а вказівка у цих технічних паспортах на те, що спірний об`єкт нерухомого майна побудовано у 1958 році не містить під собою жодних підстав, особливо беручи до уваги, що відповідно до Інструкції про порядок технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (зі змінами) матеріали конструктивних елементів та рік побудови будинків, господарських будівель і споруд вказує саме замовник. Посилання на те, що кваліфікаційний сертифікат ОСОБА_2 є нечинним міститься і у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 160/424. Згідно листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської обласної ради від 12.02.2019 року № 1877, станом на 31.12.2012 року у інвентаризаційній справі відсутні відомості про право власності за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до листа Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.02.2020 року № 4/11-904 не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та юридисними або фізичними особами на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки земельна ділянка, на якій розташоване оспорюване нерухоме майно, належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст.ст. 80, 83 ЗК України та ст.ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», позивач вважає, що рішення приватного нотаріуса Деллалова А.О. про державну реєстрацію прав на зазначене нерухоме майно порушує права та інтереси територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, як власника земельної ділянки, що суперечить вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:268:0099 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з ДЗК. Підставою державної реєстрації земельної ділянки є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24.06.2019 року, розроблена ТОВ «Український земельно-правовий центр», цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)», а отже, тип фактично розташованих на земельній ділянці будівель не відповідає цільовому призначенню цієї земельної ділянки, тому наявні підстави для визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, за адресою розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:268:0099.

Ухвалою суду від 03.11.2021 року позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків.

Ухвалою від 08.12.2021 року у справі суддею відкрито загальне провадження та визначено про необхідність проведення підготовчого провадження.

18.01.2022 року до суду від Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшов Відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 не передавалась в користування ОСОБА_1 , адреса об`єкту нерухомого майна не присвоювалась, а повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2019 року № ДП 91 та декларацію про готовність об`єкта від 18.04.2019 року № ДП 47 анульовано, що визнано рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 160/424/21 та постановою третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №160/424/21, то вважає, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомості проведена всупереч чинного законодавства. Зазначено, що за таких обставин та беручи до уваги також те, що тип фактично розташованих на земельній ділянці будівель не відповідає цільовому призначенню цієї земельної ділянки, вбачається порушення прав Дніпровської міської територіальної громади як власника земельної ділянки, тому представник відповідача просить вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства і прийняти законне та обгрунтоване рішення.

11.02.2022 року до суду надійшли письмові пояснення Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в яких, зокрема зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства в сфері будівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зазначення недостовірних даних в дозвільних документах, зокрема декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 47 від 18.04.2019 року, яка в подальшому стала підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, який взагалі не існує, на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста, що є порушенням діючого законодавства України та порушує права на інтереси територіальної громади міста, тому вважають, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 06.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи, їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В наданій суду 30.03.2022 року заяві представник Дніпровської міської ради просить розглянути справу у його відсутність

В наданій суду 04.02.2022 року заяві відповідач ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд справи без її участі та вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства і прийняти законне та обгрунтоване рішення.

У наданій суду12.05.2022 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області заяві зазначено про розгляд справи у відсутності представника Управління та прийняття законного і обгрунтованого рішення.

У наданій суду 31.03.2022 року заяві приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. просить розглянути справу без його участі згідно вимог закону та прийняти законне і обгрунтоване рішення.

В наданій суду 30.03.2022 року заяві представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради просить розглянути справу у його відсутності.

Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради у наданій суду заяві просить здійснювати розгляд справи без участі представника управління.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 12.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем, як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45556646, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна житловий будинок: А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, № 1-3-споруди, загальною площею 102, 2 кв.м., житловою 62, 5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 30321246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

З наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.10.2021 року вбачається, що підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт зазначено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ДП 47, видану 18.04.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

Зазначену декларацію додано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2019 року з одночасним видаленням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно посилання на Акт від 10.01.2014 року, виданий інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 . З викладеного слідує, що 12.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі лише акту від 10.01.2014 року, виданого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 .

З витягу ДЗК вбачається, що земельна ділянка, на якій розташоване вищевказане нерухоме майно, зареєстрована у Державному земельному кадастрі, має кадастровий номер :02:268:0099. Підставою державної реєстрації земельної ділянки є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24.06.2019 року, розроблена ТОВ «Український земельно-правовий центр». Цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)».

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 27.12.2019 року № 7/8-1219, складеного працівниками Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, встановлено, що на земельній ділянці розташовані одноповерхові капітальні будівлі нежитлового призначення, а відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за вказаною адресою зареєстровано домоволодіння.

На підставі звернення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від Управлінням Державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою.

Як вбачається з листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 12.02.2020 року № 4/1-60, на підставі звернення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 27.12.2019 року вих. №4/11-3997 управлінням було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за вищезазначеними адресами. Під час виїзду 15.01.2020 року на об`єкти будівництва: «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » за візуальним зовнішнім оглядом було встановлено, що на зазначеному об`єкті будівництва знаходиться земельна ділянка, огороджена парканом, який виконаний зі стінових штучних блоків. На заасфальтованому майданчику знаходяться декілька легкових та вантажних автомобілів, наявні капітальні будівлі нежитлового призначення. Замовником об`єкта будівництва ОСОБА_1 подано інформацію у декларації про готовність об`єкту, у якій зазначено, що об`єктом є одноповерховий житловий будинок з чотирьох кімнат, загальною площею 102,2 кв.м. Земельна ділянка за кадастровим номером :02:268:0099 має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), однак вищезазначене не відповідає типу фактично розташованих будівель. За результатами перевірки повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2019 року № ДП 91 та декларацію про готовність об`єкта від 18.04.2019 року № ДП 47 анульовано.

Вказане підтверджується Наказом № 07/СК від 13.01.2020 року «Про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації», виданим начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

Не погодившись з цим, ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 160/424/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі № 160/424/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що під час проведення позапланової перевірки контролюючим органом з виїздом на об`єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оглядом встановлено, що на вищезазначеному об`єкті будівництва знаходиться земельна ділянка, на якій наявні збудовані чотири капітальні одноповерхові будівлі нежитлового призначення. Проте, відповідно до інформації, зазначеної позивачем у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, об`єктом є одноповерховий житловий будинок з чотирьох кімнат, загальною площею 102,2 к.м. Таким чином, вказана в повідомленні та декларації інформація про об`єкт будівництва не відповідає фактичним параметрам зведеного об`єкта будівництва на місці розташування. Крім того, земельна ділянка за вищевказаною адресою має цільове призначення - «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Крім посилань в позові та скарзі на порушення процедури проведення перевірки та протиправність оскаржуваного наказу, позивачем ОСОБА_1 жодним чином не спростовано доводів відповідача та висновків суду першої інстанції, що на дату реєстрації як повідомлення про початок виконання будівельних робіт, так і декларації про готовність об`єкта до експлуатації, інформація щодо об`єкту будівництва не відповідала дійсності.

Крім того, вказаним судовим розглядом у справі № 160/424/21 а встановлено, що ОСОБА_1 додано до матеріалів позову копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 04.04.2019 року, складеного техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 . На офіційному сайті «Портал Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» в Реєстрі експертів наявна інформація щодо вказаного експерта, а також його кваліфікаційного сертифіката АЕ 001842 від 26.03.2013 року, а саме: ОСОБА_2 порушено ч.14 ст.17 Закону України «Про архітектурну діяльність» щодо підвищення кваліфікації: «Строк дії кваліфікаційного сертифіката для осіб, які не мають перерви в роботі за фахом понад три роки та підвищують кваліфікацію відповідно до законодавства не рідше ніж один раз на п`ять років, не обмежується. Відомості про дотримання цих вимог вносяться до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва». Таким чином, кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 001842, який додано до технічного паспорту на підтвердження повноважень, є нечинним, а технічний паспорт виготовлено з порушенням вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності. Крім того, згідно з листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційної адреси: АДРЕСА_3 жодному об`єкту нерухомості на території міста Дніпро не присвоювались, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких були присвоєні ці адреси, відсутні.

З огляду на вказане, вищевказані обставини, встановлені рішеннями суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, відповідно до змісту ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Крім того, відповідно до листа КП «ДМБТІ» від 12.02.2019 року № 1877, станом на 31.12.2012 року інвентаризація та реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не проводилась.

Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами від 24.01.2020 року № 3/15-32, відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреси: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювались, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких були присвоєні ці адреси, відсутні.

Згідно з листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.02.2020 № 4/11-904 встановлено, що реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та юридичними або фізичними особами на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено.

Оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 , на якій розташовано оспорюване нерухоме майно, належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, суд вважає, що рішення про державну реєстрацію прав на зазначене нерухоме майно порушує права та інтереси територіальної громади м. Дніпра, як власника земельної ділянки, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно зі ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Міська рада здійснює управління майном та фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, та несе відповідальність перед громадою.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. Такий висновок випливає з положень статей 13,14,140,142,143 Конституції України, статей 80,84,123,124,127,128 Земельного кодексу України, якими врегульовано порядок розпорядження землею.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, але не виключно розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність і користування громадян та юридичних осіб.

Стаття 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Враховуючи зміст приведених норм у їх сукупності, суд доходить до висновку про існування презумпції належності земельних ділянок на території міста Дніпра (у тому числі земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт нерухомого майна) Дніпровській міській територіальній громаді в особі позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Нормами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/ отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, а також права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 40 Порядку (у редакції чинній на момент державної реєстрації права власності) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Пунктом 42 Порядку (у редакції чинній на момент державної реєстрації права власності) визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно зі статтею 79? ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про права людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі «Маркс проти Бельгії», в рішення у якій суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

У рішенні по справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав. Рішенням у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії» Європейським судом встановлено, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки в установленому законом України порядку адреса: АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких була присвоєна ця адреса, відсутні, а згідно з витягом з Державного земельного кадастру датою державної реєстрації земельної ділянки є 10.10.2019 року, тобто на час здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок, державну реєстрацію земельної ділянки ще не було проведено, то державна реєстрація підлягає скасуванню, а право власності на об`єкт нерухомого майна припиненню.

Зважаючи на те, що державна реєстрація земельної ділянки порушує права її власника, а саме Дніпровської міської територіальної громади, суд вважає що є підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки.

За таких обставин, позовні вимоги Дніпровської міської ради підлягають задоволенню, тому суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45556646 від 15.02.2019 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: домоволодіння літ. А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, № 1-3-споруди, загальною площею 102, 2 кв.м., житловою 62, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 30321246; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:268:0099, площею 0,0613 га у Державному земельному кадастрі з виключенням відомостей щодо кадастрового номеру :02:268:0099 з Державного земельного кадастру.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачами суду не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачів у рівних частинах понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 6810,00 грн., а саме по 2270,00 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 213, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, треті особи - Дпартамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45556646 від 15.02.2019 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: домоволодіння літ. А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, № 1-3-споруди, загальною площею 102, 2 кв.м., житловою 62, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 30321246.

Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:268:0099, площею 0,0613 га у Державному земельному кадастрі з виключенням відомостей щодо кадастрового номеру :02:268:0099 з Державного земельного кадастру.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь Дніпровської міської ради понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Стягнути з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича на користь Дніпровської міської ради понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О.Кудрявцева