Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

14 липня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапчука Володимира Олексійовича про відвід судді Ковальчука М.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником вищезазначеної квартири. Перебував у шлюбі з відповідачем до 7 жовтня 2011 року. За вищевказаною адресою зареєстрована його колишня дружина, яка у вищевказаному житлі не проживає без поважних причин понад один рік.

09 березня 2022 року, на підставі розпорядження керівника апарату Романівського районного суду Житомирської області № 4 від 09 березня 2022 року, здійснено повторний автоматичний розподіл цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, справу передано для розгляду судді Ковальчуку М.В.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 16 березня 2022 року вказана цивільна справа прийнята до провадження судді Ковальчука М.В. та призначено у даній справі підготовче засідання.

09 липня 2022 року на адресу Романівського районного суду Житомирської області представником відповідача - адвокатом Остапчуком В.О. направлено клопотання про поновлення строку для подачі заяви про відвід та заяву про відвід судді.

Згідно частини 1 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що представнику відповідача обставини, якими він мотивує заяву про відвід стали відомі після спливу строку на подання такої заяви, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску процесуального строку та необхідності задоволення клопотання про поновлення процесуального строку для подачі заяви про відвід судді.

Вирішуючи заяву про відвід суд зазначає наступне.

Заява про відвід мотивована тим, що ОСОБА_1 (відповідач у справі), а також ОСОБА_3 (рідна сестра позивача у справі) тривалий час працювали в Романівському районному суді Житомирської області. Крім того, представник позивача у даній справі - адвокат Чорноус А.А. також тривалий час працював суддею Романівського районного суду Житомирської області і, на думку заявника, має вплив на суддів цього суду. Окрім цього, суддею Романівського районного суду Житомирської області Кірічуком М.М., який працює в одному суді з суддею Ковальчуком М.В., вже було задоволено відвід по даній справі за наяності вищевказаних обставин. Також однією з підстав заявленого відводу є те, що син адвоката Чорноуса А.А. - Чорноус Р.А., працюючи прокурором Чуднівської окружної прокуратури, в силу своїх посадових обов`язків постійно з робочих та інших питань спілкується із працівниками та суддями Романівського районного суду Житомирської області, у зв`язку з чим виникають сумніви у неупередженості судді Ковальчука М.В. при розгляді даної справи.

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, або йому може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 4 статті 40 ЦПК України, якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Однак, відповідно до частини 5 статті 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Станом на день подання заяви про відвід судді Ковальчуку М.В. - головуючому в даній справі, в Романівському районному суді Житомирської області здійснюють правосуддя лише двоє суддів - Ковальчук М.В. та Кірічук М.М., відповідно заява про відвід розглядається суддею, який розглядає справу.

Відповідно до частини 7 статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Обставини, на які вказує представник відповідача - адвокат Остапчук В.О., як на підстави для відводу чи самовідводу судді Ковальчука М.В., не є безумовною підставою для самовідводу чи відводу судді, визначеною статтями 36, 37 ЦПК України. Однак суд приходить до висновку, що в очах сторін, їх представників та стороннього спостерігача вказане може сприйматися, а представником відповідача - адвокатом Остапчуком В.О., як слідує з заяви про відвід, вже сприймається, як обставини, що можуть впливати на здатність судді прийняти незалежне, об`єктивне та справедливе рішення по справі.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків , упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіра до незалежності судової влади буде підірвано.

Крім того, відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

В пункті 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Беручи до уваги викладене, враховуючи подання заяви про відвід судді Ковальчука М.В. представником відповідача - адвокатом Остапчуком В.О., з метою уникнення можливих сумнівів у сторін по справі, їх представників та сторонніх спостерігачів у неупередженості, об`єктивності та незалежності судді Романівського районного суду Житомирської області Ковальчука М.В. при розгляді даної справи, з метою забезпечення учасникам справи довіри до суду, який розглядає справу, створення умов, при яких відпадуть будь-які сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішенні суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

Відповідно до частини 1 статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36-41, 127, 258-260 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Клопотання про поновлення процесуального строку представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапчука Володимира Олексійовича задовольнити.

Поновити процесуальний строк для подачі заяви про відвід судді.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапчука Володимира Олексійовича про відвід судді задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя М.В. Ковальчук