У Х В А Л А

23.06.22 справа № 133/3955/21

провадження № 2/133/654/22

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Козятиський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Чешковського В.А.,

розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська Дирекція залізничних перевезень про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення працівника від роботи та поновлення працівника на роботі, вирішуючи клопотання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська Дирекція залізничних перевезень про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення працівника від роботи та поновлення працівника на роботі.

14.06.2022 представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надав до суду заяву про зміну предмету позову; відповідно до змісту заяви, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 862/ос від 09.12.2021 АТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська дирекція залізничних перевезень, щодо відсторонення ОСОБА_1 , машиніста крана (на залізничному ходу) відновного потяга станції Фастів від роботи; зобов`язати відповідача відшкодувати завдану матеріальну в сумі 39 000 гривень невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи та моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень за час незаконного відсторонення від роботи; зробити запис в трудовій книжці про те, що попередній запис про відсторонення від роботи є недійсним, а працівник поновлений на роботі; повідомити органи пенсійного фонду про поновлення працівника на роботі.

17.06.2022 від представник відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення, в якому він просив залишити заяву ОСОБА_1 , про зміну предмету позову, без задоволення. Також звернув увагу на те, що позивач у позовній заяві зазначив відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська Дирекція залізничних перевезень, який не являється належним відповідачем у справі.

Дослідивши зміст заяви прозбільшення позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому при поданні вказаної заяви (клопотання) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 р. у справі № 405/3360/17 (провадження 61-9545сво21).

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви до суду. Такі самі вимоги застосовуються до заяви про збільшення позовних вимог. Так, згідно з пунктом 5 ч. 3 вказаної статті позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, заява не містить викладення обставин в обгрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди, не містить обгрунтування розміру визначеної позивачем моральної шкоди. Заява про збільшення позовних вимог не містить жодного обгрунтування в частині вимоги про внесення запису у трудову книжку та повідомлення органів пенсійного фонду про поновлення працівника на роботі. Доказів, які підтверджують обгрунтованість таких вимог суду також не надано.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що заява має містити зазначення ціни позову, та обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Проте, всупереч вказаній нормі, позивач не навів обгрунтування заявленої до стягнення суми (позивачем зазначено 39000 грн невиплаченої заробітної плати), не вказав, у результаті яких саме обчислень, та на підставі яких даних він таку суму отримав. Також у додаток до заяви не надано жодного документа, який би обгрунтував проведений розрахунок.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги: 1) скасування наказу про відсторонення від роботи; 2) стягнення заробітної плати; 3) стягнення моральної шкоди 4) зобов`язання внести запис у трудову книжку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та внесення запису у трудову книжку. Таким чином, при відсутності у матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір по вказаних вимогах на загальних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2393 гривень.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Отже позивачем не сплачено судовий збір за одну немайнову вимогу та одну майнову вимогу.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити 992,40 грн судового збору за вимогу немайнового характеру про запис у трудовій книжці, та 992,40 грн судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Також позивачеві потрібно надати суду заяву про збільшення позовних вимог у новій редакції з усунутими недоліками щодо обгрунтування її вимог, та надати докази, що такі вимоги підтверджують.

Також суд вважає за необхідне зазначити таке.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. ч. 1, 3 статті 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до цього відповідача, який не є належним (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (п.40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (п.50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (п.37,44), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (п.31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (п.39); від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (п.75); від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц (п.74)).

Належним відповідачем у трудових спорах, зокрема, про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, є юридична особа, з якою позивач перебував у трудових правовідносинах, а не філії цієї юридичної особи.

З огляду на зазначене, позивач має право подати суду клопотання про заміну неналежного відповідача у справі на належного, або залучення до участі у справі співвідповідача.

Керуючись ст. ст.175,176,177,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху заяву про збільшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська Дирекція залізничних перевезень про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення працівника від роботи, зобов`язання виплатити заробітну плату.

Надати позивачу строк терміном десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків, та роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, заява про збільшення позовних вимог буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталя Пєтухова

Дата документу 23.06.22