ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення способу участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.12.2010 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано. У період після розірвання шлюбу позивач підтримував міцні сімейні зв`язки з донькою, здійснював періодичні зустрічі, спільні подорожі, приймав активну участь у вихованні дитини. Марта проводила спільний час з ним часто у вихідні дні за його місцем проживання, де наявні усі комфортні умови для доньки - в квартирі є для доньки спальне місце, її іграшки, робоче місце для навчання. У період з 09 по 16 грудня 2018 року він з донькою здійснили спільну поїздку до Єгипту. Проти спілкування позивача з дитиною відповідачка до певного часу не заперечувала. У період з 2017 року по 2019 рік він покривав витрати, пов`язані з навчанням доньки. Позивач у встановленому законом порядку сплачує аліменти на дитину, заборгованості по сплаті яких не має. У 2020 році донька була зарахована до 1-Б класу спеціалізованої школи №61 міста Києва. Позивач цікавиться шкільним життям та успіхами доньки, познайомився з її першою вчителькою, слідкує за інформацією, що подається у шкільній групі у Вайбері. Він веде активний та здоровий спосіб життя, займається спортом, має стабільний дохід, зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця з основним видом діяльності - комп`ютерне програмування; на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, ознак психіатричних або наркологічних захворювань у нього не виявлено. Починаючи з березня 2020 року відповідач чинить постійні перешкоди в забезпеченні його можливості приймати участь у вихованні дитини, фактично позбавляє його права бачитись та розмовляти з донькою: на телефонні дзвінки не відповідає, вхідні двері до квартири, де мешкають разом з донькою не відчиняє, заблокувала його у месенджерах в телефоні доньки. Крім того, на усі його ініціативи щодо спільних зустрічей, поїздок з донькою заперечує під різними приводами. 01 вересня 2020 року він завітав до школи, де вчиться донька, з метою привітати її з початком навчання. Відповідачка без жодних пояснень не надала можливості поспілкуватися з дитиною, взяла її на руки та відбігла від нього у невідомому напрямку. Такі дії не лише здивували та обурили його, та, напевно, налякали дитину під час свята 1 вересня. Така поведінка зі сторони відповідачки унеможливлює його участь у вихованні дитини. Тому позивач просив зобов`язати ОСОБА_4 надавати можливість ОСОБА_2 безперешкодно, вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_3 шляхом використання будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку у будь-який час без обмежень з наданням телефонних або будь-яких інших контактних даних у мережі Інтернет, та попереджати ОСОБА_2 заздалегідь про будь-які зміни в контактних даних; встановити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, встановивши наступний графік спілкування: - з 12:00 суботи до 18:00 неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за місцем проживання батька; - один тиждень взимку та один місяць влітку під час шкільних канікул з метою спілкування, відпочинку та оздоровлення; - день народження ОСОБА_3 : парні роки ОСОБА_3 святкує з ОСОБА_4 (з можливістю привітати дитину іншому з батьків), непарні роки ОСОБА_3 святкує із ОСОБА_2 (з можливістю привітати дитину іншому з батьків).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 24 листопада 2021 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 надавати можливість ОСОБА_2 безперешкодно, вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_3 , шляхом використання будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку у будь-який час без обмежень з наданням телефонних або будь-яких інших контактних даних у мережі Інтернет, та попереджати ОСОБА_2 про будь-які зміни в контактних даних. Встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, встановивши наступний графік спілкування:

- з 13.00 години суботи до 18.00 години неділі кожного другого та четвертого тижня місяця за місцем проживання батька, без присутності матері, з можливістю батька відвозити та забирати дитину з додаткових занять, спортивних секцій, гуртків;

- один тиждень взимку та два тижні влітку під час шкільних канікул, з метою спілкування, відпочинку та оздоровлення за погодженням дати з матір`ю;

- день народження ОСОБА_3 28 травня: парні роки ОСОБА_3 святкує з матір`ю ОСОБА_4 , з можливістю привітати дитину іншому з батьків, непарні роки ОСОБА_3 святкує з батьком ОСОБА_2 , з можливістю привітати дитину іншому з батьків.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840,00 грн. (а.с. 54-56, 82 т.2).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року стягнуто з відповідачки на користь позивача судові витрати на сплату судового збору і розмірі 841,60 грн. та судові витрати на правову допомогу в сумі 41184,00 грн. (а.с. 72-73 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року по 08.12.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві та копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.11.2019 року №209/2090/19 (а.с. 11, 12-13 т. 1).

Сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Дарницьким районним у м. Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 14 т. 1).

Згідно копії довідки Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №61 з поглибленим вивченням інформаційних технологій Шевченківського району м.Києва від 20.08.2020 року №01-21/91, ОСОБА_3 зарахована до 1-Б класу вказаної школи (а.с. 31 т.1).

Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 13.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , складеного комісією Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, квартира з усіма комунальними зручностями; для дитини відведена окрема кімната площею 21,3 кв.м., в кімнаті є диван, меблевий гарнітур для дитячих речей, книжок, іграшок, тумба, обладнаний куточок для ігор (а.с. 33-34 т. 1).

Службою у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання відповідачки разом із дочкою за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що умови проживання задовільні, є всі комунальні зручності, наявні необхідні предмети побуту та інтер`єру: меблі, побутова техніка за функціональним призначенням, в квартирі охайно та прибрано, дитина має окрему кімнату, що підтверджується копією відповідного акту від 08.09.2020 року (а.с. 79 т.1).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 25.06.2021 року №109/04/40-4434, вказаний Орган опіки та піклування частково підтримує позовні вимоги ОСОБА_2 , а також вважає, що зустрічі батька з дочкою повинні відбуватись за наступним графіком: щонеділі з 15:00 до 18:00 години у присутності матері; один тиждень (7 днів) взимку та один місяць (30 днів) влітку для спільного відпочинку з завчасним погодженням намірів з матір`ю дитини та згоди дитини на даний відпочинок (а.с. 190-191, 203-205 т.1).

З метою вивчення психоемоційного стану дитини ОСОБА_5 , було проведено психологічне обстеження, в результаті якого було встановлено, ОСОБА_6 спокійна, активна, творча, допитлива дівчина; має високий рівень розвитку пізнавальних процесів, емоційно-вольової та особистісної сфер. Марта розвивається у відповідності із власними потребами, намагається не включатись емоційно в конфлікт між батьками та вважає, що дорослі самі мають розібратись; у ході діагностування виявлено прив`язаність до матері, що підтверджується копією висновку №5 від 05.01.2021 року психологічного обстеження (а.с. 142-144, 166-168 т. 1).

Позивачем також було надано сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії РРТ №174494 від 25.08.2020 року та копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 22.08.2020 року, відповідно до яких у позивача ознак наркологічних захворювань не виявлено, психіатричних протипоказань не виявлено (а.с. 29, 30 т.1).

Відповідачка ОСОБА_7 13.07.2021 року змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого Дніпровським районним у м. Кам`янське відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.07.2021 року (а.с. 99 т.2).

Станом на цей час дитина постійно проживає з матір`ю ОСОБА_10 , що визнано сторонами та підтверджується письмовими матеріалами справи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч.ч. 1-3 ст.150 СК України, яка передбачає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ч. 1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, цією нормою права закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дитиною, при цьому той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, таке рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод і суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Виходячи з інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи вік дитини, стан здоров`я; враховуючи задовільний у ОСОБА_2 рівень батьківського потенціалу, наявність у нього місця проживання; враховуючи незлагоджені відносини між батьками щодо надання позивачу можливості спілкування з дочкою та участі у її вихованні; приймаючи до уваги невстановлення судом обставин, що свідчили б про необхідність постійної присутності матері під час спілкування дитини з батьком, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення спілкування та перебування батька з дочкою ОСОБА_6 без присутності матері ОСОБА_1 , до досягнення дочкою 10 років у межах населеного пункту за місцем проживання дитини, після досягнення ОСОБА_6 10 років у межах території України, з можливістю перебування за місцем проживання батька ОСОБА_2 :

- з 13:00 год. суботи до 18:00 год. неділі кожного другого та четвертого тижнів місяця, з можливістю батька ОСОБА_2 відвозити та забирати дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з додаткових занять, інших заходів, які відвідує дитина;

- один тиждень у період зимових шкільних канікул, два тижні у період літніх шкільних канікул, за погодженням дати з матір`ю ОСОБА_1 ;

- у день народження ОСОБА_3 09 травня кожного року з 14:00 год. до 17:00 год., з додержанням розпорядку дня, графіку навчання, додаткових занять та інших заходів, які відвідує ОСОБА_6 .

Також колегія дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 надавати можливість ОСОБА_2 вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку, з урахуванням розпорядку дня, графіку навчання, додаткових занять та інших заходів, які відвідує дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наданням ОСОБА_2 інформації щодо номерів та зміни номерів засобів телефонного зв`язку, контактних даних та зміни контактних даних у мережі Інтернет неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язання судом першої інстанції відповідачку надавати можливість позивачу безперешкодно, вільно, особисто спілкуватись з дочкою, шляхом використання будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку у будь-який час без обмежень не відповідає інтересам дитини, оскільки призведе до надмірного порушення звичного для дівчинки режиму та графіку її щоденного життя, з урахуванням розпорядку дня, графіку навчання, додаткових занять та інших заходів, які відвідує дитина.

Крім того, не відповідає інтересам дитини встановлення способу участі батька у вихованні дочки шляхом спілкування у день народження Марти 28 травня: парні роки святкування з матір`ю, а непарні роки - з батьком, з можливістю привітати дитину іншому з батьків. Колегія враховує, що день народження є сталою датою, яка припадає на різні дні тижня, в тому числі робочі (понеділок-п`ятниця). Графік, який визначений місцевим судом у вказаній частині, призведе до порушення звичного для ОСОБА_6 режиму та порядку її щоденного життя, зокрема, відвідування школи, спортивних секцій, додаткових занять, гуртків та інших заходів, які відвідує дитина.

Посилання відповідачки на недоцільність спілкування дитини з позивачем без її (відповідачки) особистої присутності - є необгрунтованими та недоведеними. Колегія звертає увагу, що між сторонами склались неприязні стосунки, що викликатиме психологічну напруженість під час зустрічей батька з дитиною, у разі присутності матері.

Крім того, колегія звертає увагу, що спілкування позивача із дочкою будуть відбуватись у населеному пункті за місцем проживання дівчинки до досягнення останньою 10 років, що забезпечить ОСОБА_6 можливість адаптуватись до спілкування з батьком.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, належним чином не врахував інтереси дитини, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (840,00 грн. + 840,00 грн.) в сумі 1681,60 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 09.09.2020 року та квитанцією від 13.10.2020 року (а.с. 1, 64а т.1).

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Позивачем до матеріалів справи також надано копію договору №19/08/20 про надання правової допомоги від 19.08.2020 року, укладеного з адвокатом Курило Ю.В. (а.с. 62-63 т.2); копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності 1268 від 22.11.2000 року (а.с. 10 т.1); копію листа про завдання №1 до вказаного договору (а.с. 66 т.2); копію акту від 01.10.2021 року приймання-передачі послуг до договору №19/08/20 від 19.08.2020 року, згідно якого за надання послуг, передбачених цим актом, гонорар склав 41184,00 грн., які повністю сплачені клієнтом (а.с. 69 т.2); виписку з особового рахунку ФОП ОСОБА_12 , з якої вбачається сплата позивачем адвокату 20.08.2020 року 20422,00 грн., 10000,00 грн. та 10000,00 грн. 19.03.2021 року, 762,00 грн. 22.03.2021 року, а всього 41184,00 грн. (а.с. 67-68 т.2).

Згідно змісту акту від 01.10.2021 року приймання-передачі послуг до договору №19/08/20 від 19.08.2020 року, сторони узгодили, що станом на дату складання цього Акту консультантом на користь позивача надана правнича допомога, що включала в себе: консультація клієнта; вивчення наданих клієнтом інформації, документів, доказів; аналіз норм законодавства, судової практики щодо предмету позову; узгодження правової позиції по проекту позову з клієнтом; підготовка та відправка адвокатських запитів до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Спеціалізованої школи 1-3 ступеней №61 міста Києва; оформлення доказів до позовної заяви; підготовка та подання позову; підготовка та подання клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; підготовка та подання додаткових пояснень до позовної заяви від 18 травня 2021 року, заяви про приєднання до матеріалів справи доказів направлення додаткових пояснень 21 травня 2021 року; вивчення пояснень, поданих сторонами; підготовка та подання додаткових пояснень до позовної заяви від 19 липня 2021 року; участь у судових засіданнях по справі в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в режимі відеоконференції (а.с. 69 т.2).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Курило Ю.В. у даній справі, що підтверджуються матеріалами справи.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечувала щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу; зазначивши, зокрема, про неспівмірність наданих послуг зі складністю справи (а.с. 94 т.2).

Виходячи з викладеного, приймаючи також до уваги часткове задоволення позовних вимог, а також неподання позивачем детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (із зазначенням витраченого часу на кожну надану послугу та погодинної вартості таких послуг), колегія дійшла висновку, що понесені ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 41184,00 грн. не відповідають вищевказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягають зменшенню та стягненню на користь позивача у розмірі 10000,00 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати судові витрати в загальному розмірі 11681,60 грн. (840,80 + 840,80 + 10000,00).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення спілкування та перебування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності матері ОСОБА_1 , до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 років у межах населеного пункту за місцем проживання дитини, після досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 років у межах території України, з можливістю перебування за місцем проживання батька ОСОБА_2 :

- з 13:00 год. суботи до 18:00 год. неділі кожного другого та четвертого тижнів місяця, з можливістю батька ОСОБА_2 відвозити та забирати дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з додаткових занять, інших заходів, які відвідує дитина;

- один тиждень у період зимових шкільних канікул, два тижні у період літніх шкільних канікул, за погодженням дати з матір`ю ОСОБА_1 ;

- у день народження ОСОБА_3 09 травня кожного року з 14:00 год. до 17:00 год., з додержанням розпорядку дня, графіку навчання, додаткових занять та інших заходів, які відвідує дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати ОСОБА_1 надавати можливість ОСОБА_2 вільно, особисто спілкуватись з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням будь-яких засобів електронного, телефонного зв`язку, з урахуванням розпорядку дня, графіку навчання, додаткових занять та інших заходів, які відвідує дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наданням ОСОБА_2 інформації щодо номерів та зміни номерів засобів телефонного зв`язку, контактних даних та зміни контактних даних у мережі Інтернет неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 11681 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова