КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/4764/20

01 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року, постановлену під головуванням судді Коробенко С.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського науково- дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київського науково- дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 7 567,20 грн.

28 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про виправлення арифметичної помилки в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року.

В обґрунтування вимог заяви зазначав, що 17 лютого 2020 року він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою в якій було заявлено одинадцять позовних вимог, а саме: сім вимог немайнового характеру та чотири вимоги майнового характеру. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року було помилково визначено розмір судового збору, який він повинен сплатити при подачі до суду вказаного позову, в сумі 8 408, 00 грн. за десять позовних вимог, а саме: за дев`ять вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

На думку заявника, позовні вимоги 1-7 про визнання незаконними дій/бездіяльності відповідача, пов`язаних з опрацюванням відповідачем скарг позивача до відповідача про недоліки/помилки процедури експертизи відповідача та недоліки/помилки висновку експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 відповідача є вимогами немайнового характеру, а вимоги 8-11 про стягнення коштів з відповідача є вимогами майнового характеру.

Окрім того, на його переконання, судом першої інстанції було помилково обраховано судовий збір окремо за кожну з фактично семи вимог немайнового характеру, як за окрему самостійну вимогу, оскільки зазначені позовні вимоги фактично є однією вимогою про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо перевірки скарг позивача про недоліки/помилки процедур експертизи відповідача та недоліки/помилки висновку експертизи № 22298/19-52/22393/19-52.

З огляду на вище викладене, просив суд виправити арифметичну помилку в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року в підрахунку судового збору, який підлягає стягненню з нього на користь держави, з урахуванням того, що, на його думку, ним заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року заяву про виправлення арифметичної помилки задоволено частково.

Виправлено арифметичну помилку в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року у справі № 760/4764/20 за позовом ОСОБА_1 до Київського науково- дослідного інституту судових експертиз про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання договору недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а саме: в останньому абзаці мотивувальної частини рішення суду виправлено словосполучення з «судовий збір за 8 немайнових вимог (6 726,40 грн. = 8*840,80) на «судовий збір за 7 майнових вимог (5885,60 грн. = 7*840,80)», а також зазначено замість «7 567,20 гривень» вірне «6 726,40 гривень»; в пункті 2 резолютивної частини рішення суду виправлено суму судового збору, з «7567,20 гривень» на «6726,40 гривень».

Не погоджуючись з такою ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року, 15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 до суду першої інстанції засобами електронного зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року в частині відмови у виправленні арифметичної помилки в підрахунку розміру судового збору.

Окрім того, 15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року в частині відмови у виправленні арифметичної помилки в підрахунку розміру судового збору.

Апеляційні скарги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції в частині незадоволених вимог заяви про виправлення описки є невмотивованою, оскільки судом не було наведено аргументованих мотивів відмови у задоволенні його заяви в цій частині .

Зазначає, що в позовній заяві його вимоги було викладено окремими абзацами та пронумеровано арабськими цифрами в загальній кількості одинадцять, проте таке розмежування не означає, що ним було заявлено саме таку кількість позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи частково заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки у рішенні, суд першої інстанції посилався на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року з позивача було стягнуто судовий збір в загальному розмірі 7 567,20 грн. за вісім вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, проте, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем було заявлено лише сім позовних вимог немайнового характеру, а тому посилання позивача на допущену судом арифметичну помилку при обрахуванні розміру судового збору, який підлягає стягненню з позивача за результатами розгляду справи, є обгрунтованим. Посилання позивача в заяві на те, що насправді ним було заявлено лише одну загальну вимогу суд не приймає, оскільки така позиція суперечить змісту позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в судовому рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Арифметичні помилки - це помилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути невірний розрахунок суми позовних вимог, яка на думку суду, підлягає присудженню позивачу або невірний розрахунок розподілу судових витрат.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками, зокрема, можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_1 просив суд:

1) визнати незаконною бездіяльність відповідача в здійсненні розгляду/перевірки скарг позивача від 20.09.2019 та 27.11.2019 з виконанням вимог позивача проведення службового розслідування щодо недоліків/помилок висновку експерта КНДІСЕ Гутник В.І. №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 з наданням позивачу можливості бути присутнім при розгляді його скарг для пояснення його аргументів нікчемності висновку №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019 та ознайомлення позивача з матеріалами розгляду його скарг від 20.09.2019 та 27.11.2019;

2) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання керівником установи відповідача заходів контролю за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів щодо викладених в скаргах заявника дев`яти недоліків висновку експертизи від 20.08.2019 №22298/19-52/22393/19-52 відповідно норм положення п. 1.10 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ;

3) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень п. 4.1, 4.4, Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ щодо опрацювання постанови від 24.07.2019 по справі №759/15908/18 судді Святошинського суду м. Києва Скоріна Д.І. щодо проведення експертизи, перед її дорученням експерту для виконання;

4) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень п. 4.13 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 та п. 4.2, 5.3 Статуту КНДІСЕ щодо опрацювання/перевірки скарг позивача (від 20.09.2019; 27.11.2019) щодо дев`яти недоліків/помилок висновку експерта КНДІСЕ Гутник В.І. №22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019;

5) зобов`язати відповідача опрацювати належним чином скарги позивача від 20.09.2019 та 27.11.2019 щодо дев`яти недоліків висновку експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 від 20.08.2019, надавши оцінку кожному з викладених скаржником дев`яти недоліків, керуючись вимогами норм ст. 3, 7, 12, 14 Закону № 4038-ХІІ; нормами положень п. 2 ч. 1 Розділу III та ч. 1,3 Розділу VII Положення № 301/5 від 03.03.2015; нормами положень п. 1.10, 2.3, 2.4, 3.3, 4.1, 4.4, 4.13 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 та з наданням пояснень розбіжності висновку (1) № 22298/19- 52/22393/19-52 від 20.08.2019 з висновком (2) №32991/19-52 від 23.12.2019 згідно з нормами п. 4.15 Інструкції Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5;

6) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання керівником КНДІСЕ вимог норм положень ч. 1,3 Розділу VII Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів які діють у науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України (ЕКК) затвердженого наказом Мін`юсту від 03.03.2015 № 301/5, щодо передачі матеріалів щодо протиправних дій експерта КНДІСЕ Гутник В.І. в проведенні Експертизи № 22298/19-52/22393/19-52 для розгляду та надання відповідної оцінки Експертно-кваліфікаційною комісією;

7) визнати договір про проведення експертного дослідження № 32991/19-52, складений відповідачем на замовлення позивача від 2.12.2019 таким, що не був укладеним сторонами, а отже недійсним;

8) стягнути з відповідача на користь позивача передоплату позивача в сумі 942 грн. (рахунок № 4687 від 9.12.2019) за неукладений договір між позивачем та відповідачем на проведення експертного дослідження № 32991/19-52;

9) стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в сумі 942 грн. (рахунок № 4687 від 9.12.2019), пов`язані з проведенням повторної експертизи № 32991/19-52;

10) стягнути з відповідача на його користь компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 1 гривня.

З огляду на вказані позовні вимоги ОСОБА_1 , викладені ним у позовній заяві та висновки суду першої інстанції , викладені в рішенні при обчисленні суми судового збору, що підлягає стягненню з позивача на користь держави, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ним було допущено арифметичну помилку при підрахунку кількості заявлених позивачем позовних вимог немайнового характеру, помилково зазначено, що ОСОБА_1 було заявлено вісім вимог немайнового характеру, що призвело до арифметичної помилки і у визначенні суми судового збору, який підлягає стягненню з позивача на користь держави, судом невірно обчислено суму судового збору в розмірі 7567,20 грн. замість вірної суми судового збору - 6726,40 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року з урахуванням того, що ним, як позивачем у справі, було заявлено одну вимогу немайнового характеру, суд першої інстанції посилався на те, що такі доводи суперечать змісту позовних вимог з якими позивач звернувся до суду .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи та відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам процесуального права.

З огляду на вище викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг позивача ОСОБА_1 про те, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині є невмотивованою, так як судом було надано правове обгрунтування своїх висновків в цій частині.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційних скарг позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: