Справа № 368/383/22
Рішення

Іменем України

"07" грудня 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

За участі:

Представник позивача - авдокат Поліщук О.Г.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області, заінтересована особа, - приватний нотаріус Воловенко Раїса Павлівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем за законом 4 черги, суд, -

В С Т А Н О В И В :

18.05.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області, заінтересована особа, - приватний нотаріус Воловенко Раїса Павлівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем за законом 4 черги, (а.с., 5 - 7), в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Прийняти рішення яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

- Громадянин ОСОБА_1 (надалі - позивач) звертається з даною позовною заявою до Кагарлицької міської ради Київської області (Відповідач), заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна (надалі - зацікавлена особа) з вимогою про встановлення факту спільного проживання Позивача і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує наступним.

Позивач в червні 2020 року звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області (заінтересована особа приватний нотаріус ГТЮ у Київській області Кагарлицького РТО Воловенко Р.П.) з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у цивільній справі № 368/657/20 заяву задоволено, встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2020 року.

За апеляційною скаргою громадянина ОСОБА_3 , як заінтересованої особи, що не брала участь при розгляді справи у суді першої інстанції, постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року, рішення у справі № 368/657/20 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 , було скасовано та ухвалене нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Підставою для подання ОСОБА_3 апеляційної скарги, були наявність заповіту померлого ОСОБА_2 на його ім`я, який останній склав у 2006 році, а також додаткові твердження апелянта про відсутність підстав для прийняття рішення судом про визнання факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.12.2020 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 , відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Апеляційний суд, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду зазначив, що у даній справі вбачається спір про право, роз`яснивши при цьому заявникові про його право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Верховний суд в складі Касаційного цивільного суду підтвердив висновки Київського апеляційного суду і визначив, що оскільки під час розгляду цивільної справи № 368/657/20 в порядку окремого провадження, виник спір про право, тому за положеннями частини 6 статті 235 ЦПК України в такому випадку суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Одночасно, заінтересованою особою - ОСОБА_3 , 17 березня 2020 року було подано позовну заяву до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання заповіту, який у 2006 році склав на його ім`я померлий ОСОБА_2 дійсним, за якою Кагарлицьким районним судом Київської області відкрито провадження у цивільній справі № 368/306/20 і позов задоволено.

Проте, постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2022 року, у позовних вимогах ОСОБА_3 в частині дійсності заповіту, який склав на нього померлий ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі і він втратив статус заінтересованої особи у даних цивільних правовідношеннях.

По суті заявлених позовних вимог, Позивач зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 був неодружений, власних дітей не мав. Разом з ОСОБА_2 , на момент його смерті, проживав Позивач, який на той і на теперішній час зареєстрований за зазначеною адресою.

Позивач є пасинком померлого ОСОБА_2 , молодшим сином його колишньої дружини - ОСОБА_4 .. Подружжя перебувало в шлюбі з 08.02.1989 року по 21.09.1999 року.

На момент укладення шлюбу між подружжям, Позивачу було лише 10 місяців, власного батька він не знав і не пам`ятав, його виростив померлий ОСОБА_2 , який був Позивачу фактичним батьком. Не дивлячись на те, що подружжя розлучилось у 1999 році, вони продовжували проживати разом однією сім`єю за зазначеною адресою.

Позивач продовжував проживати разом з вітчимом аж до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Колишня дружина ОСОБА_4 за допомогою Позивача поховали померлого ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 18.05.2020 року № 216.

Позивач, як пасинок що постійно проживав з померлим до його смерті, автоматично прийняв спадщину відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України.

В червні 2020 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїси Павлівни, проте листом приватного нотаріуса від 16.06.2020 року № 131/02-14 було рекомендовано звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю.

У Позивача наявні факти які підтверджують, що Позивач та померлий ОСОБА_2 складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, між ними були наявні взаємні права та обов`язки.

Так, влітку 2018 році Позивач разом з його товаришем і кумом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_2 , робили ремонт у будинку, в якому проживали Позивач та померлий ОСОБА_6 , встановлювали двері, вікна (фото та копія пояснення громадянина ОСОБА_5 додаються). Всі будівельні матеріали були закуплені Позивачем напередодні 30.01.2018 року, що підтверджується товарним чеком № 9 від 30.01.2018 року.

Свідок ОСОБА_5 попередньо згоден свідчити в суді про зазначені факти, про що представником Позивача буде заявлене відповідне клопотання.

Проживання Позивача разом з померлим ОСОБА_2 до часу його смерті, ведення ними спільного господарства, підтверджується також показаннями свідків - сусідів, зокрема громадянки ОСОБА_7 , яка з 1989 року постійно проживає у АДРЕСА_3 , є сусідкою Позивача, знає його з малечі, була дружня з сім`єю ОСОБА_8 .

Громадянка ОСОБА_7 попередньо згодна свідчити в суді про зазначені факти, про що представником Позивача буде заявлене до суду відповідне клопотання.

Факт, що пов`язує Позивача спільним побутом з померлим ОСОБА_2 підтверджується також тим, що орієнтовно у жовтні-листопаді 2018 року Позивач у зв`язку з погіршанням стану здоров`я спадкодавця ОСОБА_2 , особисто ним опікувався, викликав швидку допомогу, влаштовував ОСОБА_2 у Кагарлицьку міську лікарню, купляв йому ліки, харчі та провідував його у лікарні.

Представником позивача адвокатом Поліщук О.Г, направлено адвокатський запит до Кагарлицької міської лікарні про надання відповідної інформації та копій документів. Відповідь на адвокатський запит буде надано до суду після його отримання.

Факт постійного проживання Позивача разом з померлим ОСОБА_2 також підтверджується наступними документами:

- випискою з погосподарської книги №2 Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 18.09.2018 № 831;

- довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 12.11. 2019 № 1073,

- довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 16.06.2020 року № 389, належно завірені копії яких додаються.

Правове обгрунтування позовних вимог Позивача.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно із статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, Позивач вважає, що письмовими докази, що подаються та будуть подані до даної позовної заяви, а також показаннями свідків, які будуть свідчити при розгляді даної справи повністю підтверджується факт проживання Позивача однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років до смерті останнього.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, Позивач повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору ним не вживались.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, Позивач повідомляє, що заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживались.

До позовної заяви додаються всі наявні у Позивача докази згідно додатку до позовної заяви з визначенням належності оригіналу.

До позовної заяви не надано доказів щодо перебування спадкодавця ОСОБА_2 в лікарні в період жовтня-листопада 2018 року та опікування ним у лікарні Позивачем, які будуть надані до суду після отримання відповіді на адвокатський запит.

Копії доказів в паперовому вигляді завірені в порядку, визначеному законом.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи, складається з витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн.(дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп.

Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 1,4,15,16 Цивільного кодексу України, статтями 4, 5, частиною 2 статті 27, статтями 76-83,89, 175,263 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

08.06.2022 року Кагарлицьким районним судом на підставі положень ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, згідно якої відкрито провадження, прийнято проесуальне рішення про слухання справи в порядку позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначити на 11 год. 00 хв. 06.07.2022 року, ( а.с., 55 - 56).

20.06.2022 року на адресу суду надійшла письмова заява від відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, щодо питання вирішення спору, - покладається на розсуд суду, (а.с., 60 - 61).

23.06.2022 року на адресу суду надійшла письмова заява заінтересованої особи, - ОСОБА_9 , в якій вона просить суд слхуати справу без її участі. Щодо питання вирішення спору по суті - не визначено, ( а.с., 62).

06.07.2022 року в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Поліщук О.Г. було оголошено перерву - в зв`язку з подачею сторони позивача заяви про зміну преджмету позову, ( а.с., 68 - 69), переву оголошено до 12.09.2022 року.

29.08.2022 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову, ( а.с., 74 - 76), в якій вказано наступне:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом громадянина ОСОБА_1 (надалі Позивач) до Кагарлицької міської ради Київської області (Відповідач), заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна (надалі - заінтересована особа) з вимогою про встановлення факту спільного проживання Позивача і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини.

По суті заявлених позовних вимог, в якості підстав позову, Позивачем викладені Факти (обставини) та надані докази щодо цих обставин та їх правове обґрунтування.

Разом з тим, формулювання предмету позову, а саме: встановлення факту спільного проживання Позивача і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкритгя спадщини, відповідно до пункту 5 частини 2 сгаггі 293 Цивільного процесуального кодексу України належить до справ, які суд розглядає в порядку окремого, а не позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якою розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності иеоспорюваних прав.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703пс19). застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного нрава чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61 -9545сво21) визначено, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тобто, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статгі 49 Ц1ІК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, Позивач вважає за необхідне змінити предмет позову в частині обрання додаткового способу захисту свого порушеного права та сформулювати предмет позову наступним чином - «про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем 4 (четвертої черги) за законом після смерті ОСОБА_2 »

Щодо підстав позову та правового обґрунтування, то вони були викладені Позивачем в основній позовній заяві і залишаються без змін.

Повноваження представника Позивача адвоката Поліщук О.Г. були додані до позовної заяви і наявні в матеріалах справи.

Дана заява направляється до суду та сторонам у справі в електронному виїляді. підписана за допомогою кваліфікованого електронного підпису та додатково рекомендованим поштовим відправленням.

Керуючись статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 13, пунктом 2 частини 2, частиною 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, - представник позивача просила суд:

1. Змінити предмет позову у справі №368/383/22 за позовом громадянина ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області (Відповідач).заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна з вимоги «про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкритт спадщини», на вимогу «про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем 4 (четвертої черги) за законом після смерті ОСОБА_2 ».

2. З урахуванням підстав та правових обґрунтувань позовних вимог, викладених в позовній заяві, задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриті» спадщини та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем 4 (четвертої черги) за законом після смерті ОСОБА_2 в повному обсязі.

12.09.2022 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання за участі представника позивача, та за відсутності інших учасників процесу, по результатах проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кіманти) ухвалу, про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 год. 00 хв. 03.10.2022 року, ( а.с., 86 - 87).

В судовому засіданні, яке відбулося 03.10.2022 року, (а.с., 104 - 105), свідок ОСОБА_7 дала наступні показання:

- вона не є родичем позивача ОСОБА_1 , неприязних відносин між нею та позивачем - немає.

Зазначила, що знає сім`ю ОСОБА_10 з 1992 року, так як була сусідкою. ОСОБА_11 помер близько 3 - ьох років тому. Померлий ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 проживали як одна сім`я, як батько та син, крім того, позивач ОСОБА_1 сплачував за комунальні послуги в будинку, в якому проживав померлий ОСОБА_2 .

В судовому засіданні, яке відбулося 03.10.2022 року, (а.с., 104 - 105), свідок ОСОБА_5 дав наступні показання:

- він не є родичем позивача ОСОБА_1 , неприязних відносин між ним та позивачем - немає.

Він та померлий ОСОБА_2 товаришували, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Він допомагав робити ремонт в будинку ОСОБА_2 , йому також допомагав робити ремонт ОСОБА_1

ОСОБА_1 піклувався про ОСОБА_2 , купував йому все необхідне, в тому числі - ліки.

03.10.2022 року в слуханні справи було оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 13.10.2022 року, ( а.с., 105).

В судове засідання, яке відбулося 13.10.2022 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, ( а.с. 110), хоча, - повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Поліщук О.Г.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.10.2022 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Поліщук О.Г. вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, - підтримала, обгрунтовувала свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 13.10.2022 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, ча та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява - клопотання відповідача, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, щодо вирішення спору по суті, - покладається на розсуд суду.

В судове засідання, яке відбулося 13.10.2022 року, заінтересована особа, - Приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна, - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Своєї правової позиції щодо вирішення спору, - приватний нотаріус не висловила.

13.10.2022 року суд пішов до нарадчої кімнати для винесення рішення, ( а.с., 111).

13.10.2022 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:

- повернутися з нарадчої кімнати під час винесення рішення, та призначити наступне судове засідання на 14 год. 00 хв. 09.11.2022 року.

Підставою для повернення з нарадчої кімнати послугувало те, що суд під час винесення рішення в нарадчій кімнаті завважав за необхідне повернутися до з`ясування обставин у справі з метою витребування та приєднання до матеріалів справи копії рішення Кагарлицького районного суду Київської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 особами, що втратили право на користування в житловому будинку, та, відповідно, - дослідження такого доказу в судовому засіданні.

09.11.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 07.12.2022 року в зв`язку з неявкою сторін, ( а.с., 119).

02.12.2022 року на адресу Кагарлицкого районного суду надійшли письмові додаткові пояснення представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Поліщук О.Г., ( а.с., 20 - 122), наступного змісту:

- В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться справа № 368/383/22 за позовом громадянина ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Кагарлицької міської ради Київської області (надалі - Відповідач), заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна (надалі - зацікавлена особа) про встановлення факту спільного проживання Позивача і померлого ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем 4 черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ухвали від 13 жовтня 2022 року, суд повернувся з нарадчої кімнати під час винесення рішення до з`ясування обставин у цій справі, з огляду на те, що в мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 368/657/20, провадження № 22-ц/824/12684/2020 ( надалі - постанова КАС), зазначено, що з приводу не проживання ОСОБА_1 (позивач у даній справі) у житловому будинку ОСОБА_2 (спадкодавця по даній справі), останній звертався за позовом до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання ОСОБА_1 , його брата ОСОБА_4 та ОСОБА_12 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і тому суд вважає що вищевказана обставина має істотне значення для встановлення істини по даній справі та винесення законного, обґрунтованого рішення, адже в разі підтвердження вищевказаної обставини, а саме, - звернення нині померлого спадкодавця до позивача по справі, - ОСОБА_1 з позовом про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням, - це істотно впливає на рішення суду в частині визнання факту проживання Позивача з спадкодавцем протягом останніх п`яти років до смерті спадкодавця.

Представник Позивача - адвокат Поліщук О.Г., ознайомившись з ухвалою суду, вважає за необхідне надати до суду наступні пояснення.

В розпорядженні Позивача наявне клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів окремої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (надалі - окрема особа, ОСОБА_3 ), який був ініціатором оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 368/657/20, яким було задоволено заяву ОСОБА_1 і встановлено факт спільного проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_2 ..

До цього клопотання, ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Клапчука Ф.П. додав:

- копію заяви померлого ОСОБА_2 про скасування заповіту, який він склад на ім`я ОСОБА_1 ;

-копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_13 , яка виступала свідком у суді першої інстанції та на основі свідчень якої суд приймав оскаржуване рішення;

- копію судової справи № 368/1345/18, в якій ОСОБА_2 звертався з позовом до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання ОСОБА_1 , його брата ОСОБА_4 та брата ОСОБА_12 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

1. Щодо звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_1 , та ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на житло. Дійсно, нині померлий ОСОБА_2 (спадкодавець по даній справі), звертався до Кагарлицького районного суду Київської області 21.09.2018 року з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою що втратила право на житло до ОСОБА_4 (колишня дружина), ОСОБА_1 (пасинок, позивач у даній справі), ОСОБА_12 (пасинок).

За цією позовною заявою Кагарлицьким районним судом Київської області було відкрито провадження у справі № № 368/1345/18.

До позовної заяви було надано, в тому числі копія виписки з погосподарської книги сільської ради, копії довідок Переселенської сільської ради, копія довідки Горохуватської сільської ради.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі № 368/1345/18 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такої, що втратила право на житло залишено без розгляду.

Із змісту ухвали суду вбачається, що позивач ОСОБА_2 та/або його представник після подання позовної заяви до суду не з`являлись, будь-яких заяв та клопотань не писали, що згідно з практикою Європейського суду вважається зловживанням процесуальними правами, при цьому судом також зроблено висновок, що Позивач втратив інтерес до поданої ним до суду позовної заяви.

В резолютивній частині ухвали позивачу ОСОБА_2 судом було роз`яснено, що він має право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду. А також те, що Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Проте позивач ОСОБА_2 , в подальшому таким право не скористався, будь- яких заяв до суду не подавав, ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі № 368/1345/18 в апеляційному порядку не оскаржував, що свідчить про те, що первісну позовну заяву ним було подано під впливом третьої особи або під тимчасовими емоціями.

Ці обставини також підтверджуються поданими до суду Позивачем додатковими доказами (відповідь на адвокатський запит КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня»), з яких вбачається, що на початку листопада 2018 року Позивач особисто опікувався ОСОБА_2 , у зв`язку з погіршанням здоров`я останнього, влаштовував його в лікарню, залишав свій телефон для контактного зв`язку, т .і.

Аналізуючи додатки до позовної заяви ОСОБА_2 від 19.09.2018 року, слід звернути увагу суду на наступне.

Копія виписки з погосподарської книги сільської ради (від 18.09.2018 року - наявна в матеріалах справи), копії довідок Переселенської сільської ради (від 13.12.2017 року) підписані двома посадовими особами - сільським головою Переселенської сільської ради В.А. Циганком та секретарем Переселенської сільської ради С.А. Шевченко.

В подальшому, більш пізніми датами, цими ж посадовими особами Переселенської сільської ради видані та підписані довідки від 12.11.2019 № 1073, від 16.06.2020 №389, від 18.05.2020 № 216, які наявні в матеріалах справи і додані до позовної заяви у цій справі № 368/383/22, а саме:

- довідка від 12.11.2019 № 1073, з якої вбачається, що померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 і проживав разом з ОСОБА_4 (колишня дружина), ОСОБА_1 (позивач, син колишньої дружини), ОСОБА_12 (син колишньої дружини);

- довідка від 16.06.2020 року № 389, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання в будинку по АДРЕСА_1 ;

- довідка від 18.05.2020 року № 216, з якої вбачається, що спадкодавця ОСОБА_2 поховала за власні кошти ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1 - позивача у справі).

Згідно рішення сесії Кагарлицької міської ради від 08.12.2020 № 44-01-УШ "Пре реорганізацію Переселенської сільської ради Обухівського району Київської області, шляхом приєднання до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області". Кагарлицька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Переселенської сільської ради і одночасно є Відповідачем у даній справі.

Проте, в ході розгляду цієї справи, будь-яких заперечень, зауважень до позовної заяви, Відповідачем у справі не надано, не спростовано дійсність довідок від 12.11.2019 № 1073, від 16.06.2020 №389, від 18.05.2020 року № 216, Відповідач не прийняв участі у жодному судовому засіданні, що свідчить про його мовчазну згоду з позовними вимогами Позивача та доказами, які останній надав до позовної заяви.

2. Щодо заяви померлого ОСОБА_2 про скасування заповіту, який він склад на ім`я ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_2 про скасування заповіту ніяким чином не може свідчити про відсутності факту проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до відкриття спадщини померлого ОСОБА_2 ..

2. Щодо копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_13 , яка виступала свідком у суді першої інстанції та на основі свідчень якої суд приймав оскаржував рішення.

Нотаріальну посвідчену заяву ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що судом неправильно оцінені її свідчення у справі № № 368/657/20, при наданні яких безпосередньо в судовому засіданні вона підтверджувала факт спільного проживанні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, не можна вважати належними доказами, в тому числі в частині предмету позовних вимог у цій справі.

Так, при при надання свідчень в судовому засіданні, свідок свідчила під присягою відповідно до частин 5-7 статті 230 Цивільного процесуального кодексу України, тоді як нотаріально засвідчена заява не містить і не може містить такої присяги свідка.

Разом з тим, Позивачем у даній справі до суду надані належні докази, які підтверджені свідками у судовому засіданні під присягою того, що ОСОБА_2 мав і підтримував близькі родинні стосунки безпосередньо з Позивачем, нікого з інших рідних не мав, вважав Позивача за сина та члена сім`ї, мав з Позивачем спільний бюджет та спільні витрати на утримання житла та його ремонт, отримував допомогу від Позивача і не міг бажати будь-яку іншу особу в якості спадкоємця після своєї смерті.

Зазначені докази будь-якими іншими обставинами та/або свідченнями при розгляді даної справи не спростовані.

Щодо окремої особи ОСОБА_3 , то його права на спадщину ОСОБА_2 за заповітом, які він заявляв, зокрема при оскарженні рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 368/657/20 повністю відхилені на підставі рішення Верховного суду в складі КЦС від 21.02.2022 року у справі №368/306/20, яке наявне в матеріалах справи.

До цих додаткових пояснень додаються наявні в розпорядженні Позивача копії згаданих по тексту документів.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, представник позивача просив суд:

1.Залучити до цієї справи № 368/383/22 за позовом громадянина ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області, заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна, зазначені додаткові пояснення, які подані на ухвалу суду від 13 жовтня 2022 року.

2. Врахувати обставини та факти, викладені у цих додаткових поясненнях при прийнятті судового рішення.

3. Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання його спадкоємцем 4 черги за законом після померлого ОСОБА_2 в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 07.12.2022 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Поліщук О.Г. вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, - підтримала, обгрунтовувала свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та в мотивувальній частині додаткових пояснень, які наведені вище судом в мотивувальній частині даного рішення в повному обсязі..

В судове засідання, яке відбулося 07.12.2022 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, ча та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява - клопотання відповідача, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, щодо вирішення спору по суті, - покладається на розсуд суду.

В судове засідання, яке відбулося 07.12.2022 року, заінтересована особа, - Приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна, - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Своєї правової позиції щодо вирішення спору, - приватний нотаріус не висловила.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

- Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви, - відполвідачем по даній справі є юридична особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, Код , юридична адреса: Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що відповідачем по даній справі є юридична особа, юридичною адресою якої є м. Кагарлик, - територія, що знаходиться під юрисдикцією Кагарлицького районного суду Київської області, та враховуючи положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанції, так як в даному випадку мають місце правила загальної підсудності.

Окрім того, суд вважає, що при правильному формуванні позовної заяви (що судом буде обгрунтовано нижче по тексту даного рішення), зокрема, - вступної та прохальної частини позовної заяви - мали б місце правила виключної підсудності, а саме, - даний спір стосується визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, яким є житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , - територія, яка знаходиться під юрисдикцією Кагарлицького районного суду Київської області.

Правило виключної підсудності визначено в ч. 1 ст. 30 ЦПК України, де, зокрема, - зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються в суд за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно, розгляд даного спору також не порушує правила виключної підсудності (при правильному формуванні тексту позовної заяви).

Сторони по справі:

Позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачем по справі є юридична особа - Кагарлицька міська рада Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1.

Заінтересованою особою є приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу, адреса: Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 22.

Що ж стосується заінтересованої особи, то суд зазначає, що такого юридичного визначення учасника (сторони) цивільного процесу в справах позовного провадження, як заінтересована особа, - немає.

Згідно ч. 1 ст. 42 ЦК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

З огляду на вищевказану норму процесуального права, - в даному випадку (в справі, яка є справою позовного провадження), - приватний нотаріус мав бути не заінтересованою особою, а третьою особою на стороні відповідача.

Окрім того, суд вважає, що з огляду на обставини справи, - фізична особа, - ОСОБА_3 мав бути зазначений стороною позивача як третя особа на стороні відповідача, адже саме в зв`язку з тим, що фізична особа ОСОБА_3 має претензії щодо спадкового майна, і виник спір в даному випадку.

Також суд зазначає, що ним було вказано представнику позивача на необхідність приведення позовної заяви у відповідність (правильне визначення сторін процесу, їх назву, правильне визначення позовних вимог), в зв`язку з чим було оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні, проте, - представник позивача фактично не виправив недоліки, які не дають змогу суду задовольнити даний позов, так як суд вважає, що ті вимоги, які містяться в прохальній частині позовної заяви, - не відповідають поняттю «позовні вимоги», а відповідають поняттю «вимоги, що ставляться в справах окремого провадження».

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм права:

- Первинно, - Позивач ОСОБА_14 в червні 2020 року звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області (заінтересована особа приватний нотаріус ГТЮ у Київській області Кагарлицького РТО Воловенко Р.П.) з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у цивільній справі № 368/657/20 заяву задоволено, встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2020 року.

Проте, - за апеляційною скаргою громадянина ОСОБА_3 , як заінтересованої особи, що не брала участь при розгляді справи у суді першої інстанції, постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року, рішення у справі № 368/657/20 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 , було скасовано та ухвалене нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Підставою для подання ОСОБА_3 апеляційної скарги, були наявність заповіту померлого ОСОБА_2 на його ім`я, який останній склав у 2006 році, а також додаткові твердження апелянта про відсутність підстав для прийняття рішення судом про визнання факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.12.2020 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 , відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Апеляційний суд, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду зазначив, що у даній справі вбачається спір про право, роз`яснивши при цьому заявникові про його право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Верховний суд в складі Касаційного цивільного суду підтвердив висновки Київського апеляційного суду і визначив, що оскільки під час розгляду цивільної справи № 368/657/20 в порядку окремого провадження, виник спір про право, тому за положеннями частини 6 статті 235 ЦПК України в такому випадку суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Одночасно, заінтересованою особою - ОСОБА_3 , 17 березня 2020 року було подано позовну заяву до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання заповіту, який у 2006 році склав на його ім`я померлий ОСОБА_2 дійсним, за якою Кагарлицьким районним судом Київської області відкрито провадження у цивільній справі № 368/306/20 і позов задоволено.

Проте, постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2022 року, у позовних вимогах ОСОБА_3 в частині дійсності заповіту, який склав на нього померлий ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі і він втратив статус заінтересованої особи у даних цивільних правовідношеннях.

Отже, як судом встановлено в судовому засіданні, - ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець, - ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 був неодружений, власних дітей не мав.

Проте, - суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не довів достеменно ту обставину, що разом з спадкодавецм ОСОБА_2 , на момент його смерті, - проживав позивач.

Позивач є пасинком померлого ОСОБА_2 , а саме, - молодшим сином його колишньої дружини - ОСОБА_4 .. Подружжя перебувало в шлюбі з 08.02.1989 року по 21.09.1999 року.

З огляду на матеріали справи, - суд критично відноситься до твердження позивача ОСОБА_1 , що він продовжував проживати за однією адресою з спадкодавцем до смерті останнього, - до

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Той факт, що колишня дружина ОСОБА_4 за допомогою Позивача поховали померлого ОСОБА_2 , (що підтверджується довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 18.05.2020 року № 216) - ще не є підтвердженням того факту, що позивач по справі, - ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 не меньше як 5 років до смерті останнього.

В червні 2020 року Позивач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїси Павлівни, проте листом приватного нотаріуса від 16.06.2020 року № 131/02-14 було рекомендовано звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не наведено суду належних та допустимихз доказів того, що Позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, між ними були наявні взаємні права та обов`язки.

Щодод проведення ремонту в будинку спадкодавця, - то такий факт, на думку суду, - ніяким чином не доводить спільне проживання позивача із спадкодавцем, як однією сім`єю.

Що ж до показів свідка ОСОБА_5 , - то до показань даного свідка суд відноситься критично, адже з таких показань пожна лиш встановити той факт, що даний свідок проводив ремонтні роботи в будинку спадкодавця - померлого ОСОБА_2 .

Що ж до показань свідка ОСОБА_7 , - то до таких показань суд також відноситься критично, адже свідок під час дачі показань виявила поверхневі знання про обставини життя позивача та спадкодавця, - зазначивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батько та син, - що не відповідає дійсності.

Ті факти, що позивач ОСОБА_1 орієнтовно у жовтні-листопаді 2018 року у зв`язку з погіршанням стану здоров`я спадкодавця ОСОБА_2 , - особисто ним опікувався, викликав швидку допомогу, влаштовував ОСОБА_2 у Кагарлицьку міську лікарню, купляв йому ліки, харчі та провідував його у лікарні, - ще не підтверджує того факту, що позивач на протязі останніх 5 років перед смертю спадкодавця проживав з ним як одна сім`я.

Правовідносини в даному цивільному провадженні врегульовані наступними нормами права:

- Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно із статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищенаведені норми права, - суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 ні письмовими доказами, ні показаннями свідків, - не доведено того факту , що він проживав з спадкодавцем ОСОБА_2 не маньш, як 5 років до його смерті, навпаки, - такий факт повністю спростовується матеріалами іншої цивільної справи, - № 368/1345/18, провадження № 2/368/591/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на житло.

Так, як вбачається з матеріалів справи, - ОСОБА_2 , - спадкодавець по даній справі, - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно, для отримання спадщини після померлого спадкодавця ОСОБА_2 , - слід було б, щоб позивач по справі, - ОСОБА_1 проживав не меньш, як 5 років із спадкодавцем, як одна сім`я.

Проте, 21.09.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (бувша дружина), ОСОБА_1 (сина бувшої дружини, позивача по даній справі), ОСОБА_12 (ще одного сина бувшої дружини) - про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на житло.

В мотивувальній частині позовної заяви нині померлий ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_4 (бувша дружина), ОСОБА_1 (син бувшої дружини, позивач по даній справі), ОСОБА_12 (ще один син дружини), - не проживають з ним в будинку з 2017 року, - з моменту розірвання між ним та його дружиною відносин.

До матеріалів справи позивачем було додано довідки про склад сім`ї, акт депутата селищної ради, в яких вказано, що колишня дружина ОСОБА_2 та її діти, - ОСОБА_1 та ОСОБА_12 хоча станом на 13.12.2017 року хоча і зареєстровані в будинку ОСОБА_2 , проте, - не проживають.

Так, дійсно, - 19.11.2018 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу, на підставі якої позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду, проте, суд вважає, що даний факт не впливає на переконання суду про ту обставину, що позивач по даній справі, - ОСОБА_1 не проживав з спадкодавцем ОСОБА_15 на протязі 5 років до смерті останнього, як одна сім`я.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703пс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного нрава чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61 -9545сво21) визначено, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тобто, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем та його представником не вірно сформовано позовні вимоги, та, відповідно, - невірно застосовано спосіб захисту права, - суд вважає, що позивачу в справі позовного провадження слід було б ставити питання про визнання за ним права власності на спірне майно, а не встановлювати факт, що має юридичне значення.

З огляду на вищевказане, - суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Що ж до письмового заперечення сторони позивача про неврахування при розгляді даної справи матеріалів, які містяться в справі за позовом ОСОБА_2 , то суд зазначає наступне:

- В розпорядженні Позивача наявне клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів окремої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (надалі - окрема особа, ОСОБА_3 ), який був ініціатором оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 368/657/20, яким було задоволено заяву ОСОБА_1 і встановлено факт спільного проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_2 ..

До цього клопотання, ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Клапчука Ф.П. додав:

- копію заяви померлого ОСОБА_2 про скасування заповіту, який він склад на ім`я ОСОБА_1 ;

-копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_13 , яка виступала свідком у суді першої інстанції та на основі свідчень якої суд приймав оскаржуване рішення;

- копію судової справи № 368/1345/18, в якій ОСОБА_2 звертався з позовом до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання ОСОБА_1 , його брата ОСОБА_4 та брата ОСОБА_12 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_1 , та ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на житло. Сторона позивача визнає, що нині померлий ОСОБА_2 (спадкодавець по даній справі), звертався до Кагарлицького районного суду Київської області 21.09.2018 року з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою що втратила право на житло до ОСОБА_4 (колишня дружина), ОСОБА_1 (пасинок, позивач у даній справі), ОСОБА_12 (пасинок).

За цією позовною заявою Кагарлицьким районним судом Київської області було відкрито провадження у справі № № 368/1345/18.

До позовної заяви було надано, в тому числі копія виписки з погосподарської книги сільської ради, копії довідок Переселенської сільської ради, копія довідки Горохуватської сільської ради.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі № 368/1345/18 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такої, що втратила право на житло залишено без розгляду.

Із змісту ухвали суду вбачається, що позивач ОСОБА_2 та/або його представник після подання позовної заяви до суду не з`являлись, будь-яких заяв та клопотань не писали, що згідно з практикою Європейського суду вважається зловживанням процесуальними правами, при цьому судом також зроблено висновок, що Позивач втратив інтерес до поданої ним до суду позовної заяви.

В резолютивній частині ухвали позивачу ОСОБА_2 судом було роз`яснено, що він має право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду. А також те, що Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дійсно, - позивач ОСОБА_2 , в подальшому таким право не скористався, будь- яких заяв до суду не подавав, ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі № 368/1345/18 в апеляційному порядку не оскаржував, але, це на думку суду не свідчить про ту обставину, що первісну позовну заяву ним було подано під впливом третьої особи або під тимчасовими емоціями (як стверджує сторона позивача).

Суд вважає, що є природнім, що після розірвання шлюбу фізичні особи перестають проживати (як правило) на спільній житловій площі.

В даному ж випадку, в житловому будинку, який належав померлому ОСОБА_2 на час його життя були зареєстровані та проживали його дружина та її діти (у спадкодавця своїх дітей не було), і природньо, що після того, як шлюбно - сімейні відносини припинилися, - бувша дружина ОСОБА_2 пішла жити в інше місце з своїми дітьми, які для ОСОБА_2 не були рідними, тому суд вважає, що позивач по даній справі ОСОБА_1 ніяким чином не проживав з покійним ОСОБА_2 як одна сім`я на протязі 5 років до смерті ОСОБА_2 .

Що стосується розбіжностів інформації, яка міститься в довідках, які видані органом місцевого самоврядування, то суд зазнеачає наступне:

- Так, в матеріалах справи містяться копії виписки з погосподарської книги сільської ради (від 18.09.2018 року - наявна в матеріалах справи), копії довідок Переселенської сільської ради (від 13.12.2017 року) підписані двома посадовими особами - сільським головою Переселенської сільської ради В.А. Циганком та секретарем Переселенської сільської ради С.А. Шевченко.

В цих довідках зазначено, що ОСОБА_4 (бувша дружина ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 (син бувшої дружини ОСОБА_2 - позивач по даній справі), ОСОБА_12 (ще один син бувшої дружини ОСОБА_2 ), - з 2017 року не проживають в житловому будинку, який належить ОСОБА_2 .

В подальшому, більш пізніми датами, цими ж посадовими особами Переселенської сільської ради видані та підписані довідки від 12.11.2019 № 1073, від 16.06.2020 №389, від 18.05.2020 № 216, які наявні в матеріалах справи і додані до позовної заяви у цій справі № 368/383/22, а саме:

- довідка від 12.11.2019 № 1073, з якої вбачається, що померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 і проживав разом з ОСОБА_4 (колишня дружина), ОСОБА_1 (позивач, син колишньої дружини), ОСОБА_12 (син колишньої дружини);

- довідка від 16.06.2020 року № 389, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання в будинку по АДРЕСА_1 ;

- довідка від 18.05.2020 року № 216, з якої вбачається, що спадкодавця ОСОБА_2 поховала за власні кошти ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1 - позивача у справі).

Даний факт суд сприймає лиш як безвідповідальність посадових осіб органу місцевого самоврядування, які видають довідки по тих чи інших фактах, які суперечать одна одній.

Таку діяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування суд сприймає лиш як просту халатність, хоча і із елементами кримінального правопорушення, так як такі особи видають офіційні документи, в яких вказують відомості, які не відповідають дійсності.

Щодо окремої особи ОСОБА_3 , то його права на спадщину ОСОБА_2 за заповітом, які він заявляв, зокрема при оскарженні рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 368/657/20 повністю відхилені на підставі рішення Верховного суду в складі КЦС від 21.02.2022 року у справі №368/306/20, яке наявне в матеріалах справи, проте, в зв`язку з тим, що існує спір про право (про право на спадщину), - суд вважає, що ОСОБА_3 слід було б вказати, як третю особу на стороні відповідача.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1 - в судовому засіданні не підтвердилися належними та допустимими доказами, - навпаки, - спростовані письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні;

- позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого права (слід було ставити вимогу про визнання права власності, так як дана справа відноситься до справ позовного провадження, а не до справ окремого провадження);

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов не підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 258, ст. 259, ст.ст. 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області, заінтересована особа, - приватний нотаріус Воловенко Раїса Павлівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем за законом 4 черги, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.