Провадження №2-др/521/53/22
28 грудня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Івчук К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Споживчого товариства «Будова-Фінанс» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошових коштів, -
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Споживчого товариства «Будова-Фінанс» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошових коштів.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Споживчого товариства «Будова-Фінанс» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задоволено.Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошових коштів залишено без задоволення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації залишено без задоволення.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 7567 (сім тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 20 копійок.

27 грудня 2022 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

28 грудня 2022 року представником ОСОБА_1 було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення,обґрунтовані завищеним розміром витрат на професійну правову допомогу.

Суд, дослідивши заяву представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, ознайомившись з матеріалами справи приходить до висновку про її задоволення та необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

За правилами частини 2, 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначеному частиною 2 цієї статті суд ухвалює додаткове рішення в порядку передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Згідно з п. 3, ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 5, ч. 2 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та АО «Правовий центр «Інтелект» було укладено Договір про надання правової допомоги №08.07/76-2020 від 08 липня 2020 року.

Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору, за надання правової допомоги, клієнт сплачує АО гонорар у розмірі 1000,00 доларів США, що визначається Додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до умов п. 1.1 Додаткової угоди №1 від 08.07.2020 року до Договору про надання правової допомоги №08.07/76-2020 від 08.07.2020 року сторони погодили, що вартість правової допомоги складає 27000,00 гривень, що на день підписання угоди було еквівалентно 1000,00 доларів США.

Також відповідно до умов п.п. 1.2-1.3 Додаткової угоди №1 сторони погодили, що 17000,00 гривень клієнт сплачує АО в день підписання угоди, а 10000,00 гривень клієнт зобов`язується оплатити АО в день підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №11 від 08.07.2020 року ОСОБА_2 на виконання умов п. 1.2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2020 року сплатив ОА «Правовий центр «Інтелект» 17000,00 гривень.

04.07.2021 року між А.О. «Правовий центр «Інтелект» та ОСОБА_2 було підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги №08.07/76-2020 від 08.07.2020 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №15 від 04.07.2021 року ОСОБА_2 на виконання умов п. 1.3 Додаткової угоди №1 від 08.07.2020 року сплатив АО «Правовий центр «Інтелект» 10000,00 гривень.

05.07.2021 року ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги за №05.07/44-2021 з Адвокатським бюро «Іванченко та партнери».

Відповідно до умов п. 6.1 Договору про надання правової допомоги №05.07/44- 2021 від 05.07.2021 року розмір та порядок обчислення гонорару визначається сторонами додатками до цього договору.

Також 05.07.2021 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до п. 1.1 якої сторони погодили, що вартість гонорару адвоката буде визначатися із розрахунку 2000,00 гривень за участь адвоката в одному судовому засіданні по справі №521/14040/20, яка розглядається Малиновським районним судом м. Одеси.

Згідно з п.п. 1.2 Додаткової угоди №1 сторони домовилися, що у день підписання угоди клієнт передає АБ гонорар у розмірі 10000,00 гривень, що буде покривати оплату послуг АБ з надання правової допомоги за 5 судових засідань по справі №521/14040/20.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №3 від 05.07.2021 року ОСОБА_2 сплатив АБ «Іванченко та партнери» 10000,00гривень.

16.12.2022 року між ОСОБА_2 та АБ «Іванченко та партнери» підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт.

Таким чином, загальна вартість робіт (послуг) склала 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок.

З викладених вище документів слідує, що загальна вартість витрат ОСОБА_2 на правову допомогу складає 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, 37000 (тридцять сім тисяч) гривень 00 копійок з яких вже фактично сплачені ОСОБА_2 , а 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок з яких він зобов`язаний ще сплатити на користь АБ «Іванченко та партнери».

Враховуючи процент задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Суд звертає увагу, що представником ОСОБА_1 , відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, не заявлялось клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в ході розгляду справи просила суд відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України та ст. 113 СК України, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».

У зв`язку з тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Споживчого товариства «Будова-Фінанс» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжязадоволено, суд вважаєза необхідне ухвалити додаткове рішення, та стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу та відновити її дошлюбне прізвище.

Керуючись ст. 133,141, 246, 264, 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року у цивільній справі №521/14040/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Споживчого товариства «Будова-Фінанс» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошових коштів.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева