Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7803/21 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 63 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/7803/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання дій щодо скасування реєстрації протиправними та зобов`язання поновити реєстрацію

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 травня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (далі відповідач або управління). Просила визнати протиправними дії відповідача щодо скасування 11 вересня 2020 року її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проведеної 09 лютого 2017 року та зобов`язати Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради поновити реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 . В квартиру до свого чоловіка ОСОБА_3 вона вселилася після офіційної реєстрації шлюбу в 2011 році. У травні 2021 року після звернення до ПП «КК «ВЖРЕП №9» їй стало відомо, що реєстрація її місця проживання 11 вересня 2020 року відповідачем скасована. На запит її адвоката Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради повідомило, що до нього у 2020 році звернулася ОСОБА_2 із заявою про скасування її (позивача) реєстрації за вищевказаною адресою, надавши судові рішення щодо спірної квартири. Відповідач здійснив перевірку правомірності реєстрації її місця проживання та встановив, що квартира є спірною відповідно до рішень судів. Власник квартири надав недостовірні відомості щодо права власності на житло, а саме, не повідомив про визнання недійсним свідоцтва про право власності на цю квартиру, а тому управління прийняло рішення про скасування реєстрації місця її проживання. Переконана у тому, що дії управління абсолютно протиправні, які порушили її права на користування житлом та визначення зареєстрованого місця проживання. Станом на день її реєстрації чоловік був власником квартири та відомості, які він надав управлінню, відповідали дійсності. Відповідач не мав жодних підстав самостійно скасовувати її реєстрацію.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 31 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що станом на день її реєстрації чоловік був власником квартири, а тому всі відомості, які він надав управлінню, на той час відповідали дійсності. Станом на 09 лютого 2017 року в провадженні судів були відсутні справи за позовами ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 , за результатами розгляду яких не було прийнято судових рішень, що набули законної сили. Норми чинного законодавства на день її реєстрації не зобов`язували ОСОБА_3 надавати відповідачу додаткову інформацію щодо спорів із ОСОБА_2 . Її чоловік не міг передбачити, що ОСОБА_2 звернеться до суду з позовом про скасування розпорядження Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 21 грудня 2016 року №64526 про передачу ОСОБА_3 в особисту власність квартири АДРЕСА_2 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру на ім`я ОСОБА_3 , та коли саме вона звернеться до суду із таким позовом. ОСОБА_2 подала позов до суду лише 14 березня 2017 року, тобто більш ніж через місяць після її реєстрації у спірній квартирі. Посилання суду першої інстанції на те, що реєстрація її місця проживання відбулася внаслідок недобровільної поведінки ОСОБА_3 не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що на момент реєстрації місця проживання позивача, ОСОБА_3 свідомо не повідомив орган реєстрації про судові справи та приховав факт того, що ОСОБА_2 є членом його сім`ї, права якої щодо користування квартирою поновлені. ОСОБА_3 було відомо про те, що на підставі ордера ОСОБА_2 була вселена до спірної квартири, тобто вона має право користуватися жилою площею на законних підставах та на приватизацію спірного житла. У даному випадку, ОСОБА_2 , як член його сім`ї, відповідно до норм чинного законодавства має надати свою згоду на реєстрацію місця проживання позивача у спірній квартирі, чого не зроблено.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не подала. Відсутність відзиву інших учасників справи на апеляційну скаргу позивача не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, що слідує із положень частини третьої ст.360 ЦПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Дмитрієва Ж.А. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги заперечили. Просять у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції чинній на час проведення реєстрації, правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правила реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 (далі Правила), в редакції чинній на час проведення реєстрації, визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до пункту 18 Правил в редакції, чинній на час проведення реєстрації, для реєстрації місця проживання особа подає: заяву за відповідною формою; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; документи, що підтверджують, зокрема, право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї.

Згідно з пунктом 28 Правил реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що скасовуючи реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі, відповідач діяв законно та обґрунтовано, оскільки така реєстрація відбулася з порушенням частини другої та третьої ст.13 ЦК України, внаслідок недобросовісної поведінки ОСОБА_3 , спрямованої на порушення прав іншого користувача спірним житлом ОСОБА_2 , із метою зняття її з реєстрації у спірній квартирі та подальшого одноособового оформлення права власності на спірну квартиру шляхом її приватизації, неповідомлення органу реєстрації про наявність рішення суду апеляційної інстанції, яким скасовано рішення суду першої інстанції про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Апеляційний суд не може повністю погодитися із рішенням суду першої інстанції з таких мотивів.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб (а.с.10).

09 лютого 2017 року ОСОБА_1 подала до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання, за формою, передбаченою у додатку 6 до Правил (а.с.67). Просила зареєструвати її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі: 1) свідоцтва про власність від 28 грудня 2016 року та 2) згоди власника ОСОБА_3 .

09 лютого 2017 року місце проживання ОСОБА_1 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8 звор.).

25 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, в якій просила скасувати реєстрацію, зокрема, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішень суддів, копії яких додавала (а.с.38).

За заявою ОСОБА_2 , начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб УВРТГ ЖМР здійснена перевірка щодо правомірності реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . За наслідками цієї перевірки складений висновок від 11 вересня 2020 року №10-26/15 про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , на тій підставі, що: 1) власник житла ОСОБА_3 (чоловік заявника), право власності якого підтверджувалося свідоцтвом про право власності на квартиру від 21 грудня 2016 року №64526, надав недостовірні відомості про право власності на спірну квартиру та 2) спірне житло перебувало у судовому провадженні (справи №296/4943/15-ц, №296/2182/17, №296/2080/17).

Так, заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2015 року в справі №296/4943/15-ц ОСОБА_2 була визнана такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_2 (а.с.92- 93). Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 10 липня 2017 року, заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовлено (а.с.88-90, 94-97).

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 25 вересня 2017 року в справі №296/2182/17, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволений та усунуті останній перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_2 до спірної квартири. Зобов`язано ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 (а.с.98-106).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 21 січня 2020 року в справі №296/2080/17 позов ОСОБА_2 задоволений. Розпорядження Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 21 грудня 2016 №64526 про передачу ОСОБА_3 в особисту власність квартири АДРЕСА_2 скасоване, а свідоцтво від 21 грудня 2016 року №64526 про право власності на спірну квартиру на ім`я ОСОБА_3 визнано недійсним (а.с.108-109).

Як уже зазначалося вище, в заяві про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 посилалася на згоду чоловіка ОСОБА_3 , як власника житла на підставі свідоцтва про право власності від 28 грудня 2016 року № НОМЕР_1 , яка засвідчена його особистим підписом (а.с.67).

Відповідно до частини другої ст.156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Із вищевикладеного вбачається, що на момент здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (09 лютого 2017 року) квартира за вищевказаною адресою належала на праві власності ОСОБА_3 , який у відповідності до вимог ст.156 ЖК України та п.18 Правила реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ України від 02 березня 2016 року, надав, як власник житла, свою письмову згоду на реєстрацію дружини, тобто члена його сім`ї у власному житлі. На той час згоди інших осіб, які мали право користування спірним житлом, не потребувалося.

Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 у 2016 році, визнано недійсним рішенням суду 21 січня 2020 року, а тому з 2016 року по 2020 рік ОСОБА_3 вважався власником спірної квартири, та як власник житла надав згоду на реєстрацію місця проживання іншому члену своєї сім`ї (дружині), а згоди інших осіб на реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 , що мали право на користування квартирою, на час проведення реєстрації закон за вищевказаних обставин не вимагав.

Судові рішення, ухвалені у справах №№296/4943/15-ц та 296/2182/17, при чинному свідоцтві про право власності на квартиру не мали правового значення для вирішення питання щодо реєстрації місця проживання позивача.

Отже, на час проведення реєстрації місця проживання позивача (09 лютого 2017 року) органу реєстрації не були надані недостовірні відомості щодо права власності на квартиру та судового провадження, оскільки із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_2 звернулася пізніше (у березні 2017 року).

Із огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що скасовуючи реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради діяло законно та обґрунтовано. Реєстрація місця проживання ОСОБА_1 проведена відповідно до вимог законодавства та на підставі документів, що були дійсними на час проведення такої реєстрації, а тому законні підстави для скасування реєстрації місця проживання позивача відсутні.

Невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема положень ст.13 ЦК України, призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Апеляційний суд відповідно до положень ст.376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове, яким позов ОСОБА_1 задовольняє у повному обсязі та покладає на відповідача витрати, які понесла позивач, на оплату судового збору (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради щодо скасування 11 вересня 2020 року реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 2 270 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: