Справа № 291/482/21
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2022 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в вмт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_2

до Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Бердичівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її мати ОСОБА_3 . За життя мати проживала в селі Бистріївка Ружинського району Житомирської області та працювала на різних роботах у місцевому колгоспі 40-річчя Перемоги та була членом цього ж колгоспу, а в подальшому членом ПСП «Бистріївське». Після виходу на пенсію за віком вона продовжувала бути членом цього колгоспу, а в подальшому і ПСП, підтримувала зв`язки з господарством, відвідувала збори членів колгоспу і ПСП і втратила зв`язок із господарством лише у зв`язку зі смертю. Дані обставини підтверджуються довідкою старости села на підставі записів у погосподарській книзі Бистріївської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області за відповідні роки та показами свідків. Вважає, що спадкодавець не отримала сертифікат на земельну частку (пай) в ПСП «Бистрієвське», помилково та у зв`язку зі смертю.

Після виходу на пенсію в 1981 році мати продовжувала проживати в селі та підтримувала зв`язок із господарством. У 1986 році переїхала на постійне місце проживання до позивачки в смт. Попільню, де й померла в 2008 році.

Поскільки її мати не проживала в селі Бистріївка, то під час розпаювання землі в ПСП Бистріївське» матір помилково не було внесено до списків членів ПСП, які мають право на земельну частку (пай).

За життя мати мала право на земельну частку (пай) реформованого ПСП «Бистріївське», проте не встигла оформити своє право на земельну частку (пай) відповідно до діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: сертифікат на право на замельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права, а тому, саме у такий спосіб, просить захистити її право на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Вчорайшенської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Представник відповідача Бердичівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в відзиві просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Попільня Житомирської області померла мати позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 11 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.7), свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 виданого 09 грудня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 16.07.1978 року Бистріївською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.9).

Згідно трудової книжки колгоспника №31, та довідки виданої Бистріївським старостинським округом Вчорайшенської сільської ради Житомирської області, за життя ОСОБА_3 проживала в селі Бистріївка, Ружинського району, Житомирської області та працювала на різних роботах у місцевому колгоспі 40-річчя Перемоги та була його членом, а в подальшому членом ПСП «Бистріївське». Під час складання списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) пенсіонерку члена колгоспу ОСОБА_3 помилково не було внесено до списків осіб, які мають право на земельну ділянку пай (а.с.10-15), (а.с.58-60).

Зі слів представника позивача померла ОСОБА_3 у 1986 році переїхала на постійне місце проживання до дочки ОСОБА_2 в смт. Попільню, Житомирської області, де й померла в 2008 році. Але після виходу на пенсію в 1981 році продовжувала проживати в селі та підтримувала зв`язок із господарством. Вважає, поскільки ОСОБА_3 не проживала в селі Бистріївка, то під час розпаювання землі в ПСП Бистріївське» її не було внесено до списків членів ПСП, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до спадкової справи №8/2022 заведеної 06.01.2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

У відповідності до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пленум Верховного суду України у п.11постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Позивачем не надано доказів того, що за життя ОСОБА_3 зверталася до відповідного підприємства чи інших організацій щодо невключення її до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під час розпаювання земель ПСП «Бистріївське» чи оскаржувала дії ПСП «Бистріївське», в тому числі в судовому порядку, щодо невключення її до цих списків, чи іншим чином порушувала питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючого документу на неї. Також суд зауважує, що представник позивачки протягом судового розгляду не довів, коли саме стало позивачу відомо про наявність у неї невизнаного права, у своїх поясненнях представник позивача зазначає лише про те, що позивачка вступила у спадщину, а коли саме пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_3 за життя мала право на земельну частку (пай), а отже дана обставина має значення для підтвердження або спростування того, що позовна вимога подана в межах строку позовної давності, оскільки пропуск строку позовної давності є самостійною підставою для відмови у позові.

З огляду на це, суд вважає, що спадкодавець за життя не набула право на земельну частку (пай).

Верховний Суд у постанові від 26.11.2018 у справі № 392/1660/16-ц зазначає, що судами попередніх інстанцій, вирішуючи спір, встановлено, наявність передумов для набуття спадкодавцем права на земельну ділянку (пай), оскільки раніше вона працювала в КСП і залишилася членом зазначеного підприємства. Водночас, дії підприємства щодо невключення її до списку громадян-членів КСП, які мають право на земельний пай, сама особа за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося. За таких обставин, підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування відсутні, оскільки спадкодавець, такого права за життя не набула.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №396/1683/18-ц.

Також, у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі № 538/302/19-ц, яка розглядалась з подібних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець був членом ПСП «Бистріївське», яке отримало Державний акт на право колективної власності на землю, також не надано доказів того, що спадкодавець звертався до зборів співвласників, до сільської ради або райдержадміністрації з питанням про включення його до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), чи з позовом до суду, висновки судів про відмову у задоволенні позову є правильними, оскільки особа не виявила бажання отримати земельну частку (пай) і використати своє право на включення її до списку членів.

Разом з тим, у зв`язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало останньому на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні.

Отже, на момент смерті, ОСОБА_3 не набула право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності Вчорайшенської сільської ради, тому спадкоємниця не може успадкувати те, що не належало спадкодавцю на час відкриття спадщини.

Крім того як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів позову, в справі відсутня відмова нотаріуса позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай).

В зв`язку з зазначеним суд вважає вимогу про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), завчасною, оскільки відсутні підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.200,206,259,264- 265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Бердичівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом тридця тиднів з дня вручення йому повног орішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.06.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_4 ;

Відповідач: Вчорайшенська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, місце знаходження: 13610, с.Вчорайше, вул.Бердичівська, буд.1, Бердичівського району Житомирської облаксті, ;

Відповідач: Бердичівська районна державна адміністрація, місце знаходження:13345, пл.Соборна, буд.23, м.Бердичів, Житомирської області, .

Суддя О. В. Митюк.