Справа № 211/1295/22
Провадження № 2/211/2327/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
07 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Четвертої криворізької нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Артеменко Любові Михайлівни про зняття заборони відчуження з нерухомого майна, зобов`язання вчинення певних дій,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до державного нотаріуса Артеменко Л.М. та просить суд зняти заборону відчуження з нерухомого майна, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьку ОСОБА_2 , зобов`язавши державного нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, посилаючись на неможливість отримання спадщини. В обґрунтування вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 17.02.2022 отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявністю арешту на майно померлого, накладеного на підставі повідомлення б/н від 01.01.1980 Васильківською державною нотаріальною конторою Запорізької області. За строками давності відсутня інформація щодо підстав накладення вказаного арешту, архівні документи знищені. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги.
Ухвалою суду від 01 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 24 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України.
В матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає з підстав, викладених в тексті позовної заяви.
Державний нотаріус Артеменко Л.М. звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту спірного майна.
Як встановлено судом, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на нерухоме майно ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі повідомлення б/н від 01.01.1980 Васильківською державною нотаріальною конторою Запорізької області, реєстраційний номер обтяження 2580526, зареєстровано 10.11.2005 за № 2580526 реєстратором Васильківською державною нотаріальною конторою Запорізької області, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
За повідомленням Васильківської державної нотаріальної контори від 16.12.2021 № 919/01-16, відповідно до описів тривалого (понад 10 років) зберігання за 1953-2004 роки Васильківської державної нотаріальної контори внесені справи, серед іншого, Алфавітна книга обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів на жилі будинки Васильківської державної нотаріальної контори з 1966 року по 30.12.2000. в якій наявний запис за 1984 рік прізвище, ім`я та по батькові власника будинку ОСОБА_3 (російською мовою), номер за реєстром 260884. Інша інформація у Васильківській державній нотаріальній конторі відсутня, так термін архівного зберігання документів, на підставі яких було накладено заборону відчуження складав три роки.
Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність даних про підстави накладення арешту, смерть особи, на майно якої накладено арешт та неможливість спадкоємців прийняти спадщину в зв`язку з наявність арешту, суд приходить до висновку до наявність підстав для задоволення вимог в цій частині.
Стосовно вимоги про зобов`язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, то позивачем не зазначено, в чому полягає неправомірність відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, не оскаржено вказану постанову державного нотаріуса в судовому порядку, а отже і підстав для зобов`язання державного нотаріуса на вчинення дій, що і так виконуються нею на підставі положень Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд не вбачає. Більш того, задоволення вимог позивача про скасування арешту, який був підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва, надають позивачу можливість повторно звернення до нотаріуса з відповідною заявою.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимогу про відшкодування судових витрат не заявлено, вони покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належало на праві власності за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що накладено на підставі повідомлення б/н від 01.01.1980 Васильківською державною нотаріальною конторою Запорізької області, реєстраційний номер обтяження 2580526, зареєстровано 10.11.2005 за № 2580526 реєстратором Васильківською державною нотаріальною конторою Запорізької області, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 липня 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня