Номер провадження: 22-ц/813/1183/23
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року у складі судді Салтан Л.В.,

в с т а н о в и в:

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2947/10336/20, виданого 23 жовтня 2020 року Київським районним судом м. Одеси, в якому вказано: у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/83361/74/89007 від 07 березня 2008 року сумі: 104900 доларів США 61 центів (заборгованість за тілом кредиту) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею: 63,0 кв. м., житловою площею: 37,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С. Ю., 07 березня 2008 року за реєстровим номером 428, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 07 березня 2008 року, реєстраційним номером 2744847, - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Приватний виконавець просить суд дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника трьохкімнатну квартиру загальною площею: 63,0 кв. м., житловою площею: 37,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року подання задоволено та надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 трьохкімнатної квартира, загальною площею 63,0 кв.м. житловою площею 37,1 кв.м. за адресою:: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні подання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що реалізація нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким має дитина, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про встановлення такого способу і порядку виконання рішення має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують очевидну незаконність реєстрації дитини у квартирі, яка підлягає примусовій реалізації. Разом з тим, право реалізації арештованого майна випливає прямо з ЗУ «Про виконавче провадження», належить до повноважень виконавця та не потребує вирішення у судовому порядку.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

23.10.2020 Київським районним судом м.Одеси виданий виконавчий лист у справі №947/10226/20 за позовом АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2008 в сумі 104900,61 доларів США.

16.11.2020 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63631528 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

16.11.2020 постановою виконавця накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, однак до теперішнього часу рішення суду не виконав.

11 грудня 2020 року приватним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою іпотечного майна: АДРЕСА_1 . та встановлено, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ОСОБА_1 відмовилася надати приватному виконавцю можливість здійснити перевірку майнового стану за вказаною адресою. Приватним виконавцем залишено у поштовій скоринці виклик на прийом до офісу приватного виконавця з датою та часом на 11.00 год. 15 грудня 2020 року.

Боржник ОСОБА_1 з`явився до офісу приватного виконавця та повідомив, що в теперішній час відсутні грошові кошти для виконання рішення суду та відсутні інші доходи, окрім заробітної плати. На даний час боржник ОСОБА_1 вчиняє дії, щодо розшуку коштів для сплати заборгованості за рішенням суду.

16.12.2020 приватним виконавцем згідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої проведений опис та арешт трьох кімнатної квартира, загальною площею 63,0 кв.м. житловою площею 37,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) та перебуває в іпотеці відповідно до іпотечного договору №432 від 07.03.2008 р. укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25 листопада 2020 року № 1111 в/1-07 за вказаною адресою зареєстровані наступні фізичні особи : - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 17 грудня 2015 року; - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 26.03.2010 року; - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 26.03.2010 року.

Також, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчий лист № 2-2925/11, що виданий Київським районним судом м. Одеса 24.10.2018, відносно ОСОБА_1 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/83361/74/89007 від 07 березня 2008 року в розмірі 948 870 (дев`ятсот сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят) грн. 77 коп. В рамках даного виконавчого провадження приватним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . майна на яке можливо звернути стягнення згідно з законом для виконання вказаного рішення не виявлено.

Згідно відповіді ПФУ № від 26.03.2019 боржник ОСОБА_1 працює і отримує дохід в Одеському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, зв`язку із чим приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату для щомісячного відрахування із доходів боржника у відповідності із законом, для виконання рішення Київського районного суду № 2-2925/11. Інші стягнення для виконання рішення не проводились, майна належного боржнику, окрім квартири, загальною площею 63,0 кв.м. житловою площею 37,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці, не виявлено.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки № 432 від 07.03.2008, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , предметом іпотеки забезпечено повне виконання грошових зобов`язань позичальника ОСОБА_1 , що випливають з Кредитного договору № 014/83361/74/89007 від 07.03.2008.

Згідно з п. 2.1.1. Договору іпотеки - іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, прав щодо нього у третіх осіб як в межах України, так і за її межами не має. Права неповнолітніх, малолітніх непрацездатних дітей, інших членів сім`ї не порушенні.

Відповідно до п. 3.3.4. іпотечного договору обов"язком іпотекодавця є не видавати без письмової згоди іпотекодержателя АТ «Райффайзен Банк Аваль», довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки.

26.03.2010, тобто після укладання іпотечного договору, та всупереч вимогам п. 3.3.4. іпотечного договору ОСОБА_1 без згоди іпотекодержателя зареєстрував в квартирі неповнолітню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи подання державного виконавця, суд не зазначив норм процесуального права, які б передбачали можливість суду вирішення подання про надання дозволу на реалізацію майна, в резолютивній частині зазначив ст.438 ЦПК України, яка регулює питання оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника і до виниклих відносин не застосовується.

Водночас частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року№ 2831/5 (далі - Порядок реалізації арештованого майна, Порядок), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку, яким визначено перелік документів (в електронній або паперовий формі), які подаються разом із заявкою на реалізацію арештованого майна, встановлено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень, Інструкція), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи норми Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року у справі № 718/482/15-ц та від 10 жовтня 2019 року у справі № 751/15667/15-ц.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 754/15589/14-ц викладено правовий висновок про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).

Висновки за результатами вирішення виключної правової проблеми щодо необхідності отримання державним (приватним) виконавцем дозволу органу опіки і піклування на примусову реалізацію житлової нерухомості, право на користування якою мають діти, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

Виходячи з викладеного, згода органу опіки та піклування при виконанні судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, законом не вимагається.

Таким чином, законом визначено процедуру звернення стягнення на майно, судовою практикою розтлумачено зміст правил, та законом не передбачено надання судом дозволу на реалізацію майна, подання виконавця не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а провадження за поданням приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника без дозволу органу опіки та піклування - закриттю.

Відповідно до п.1ч.1ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на такі обставини уваги не звернув, допустив порушення норм процесуального права, тому апеляційна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 16.01.2023

Головуючий:

Судді: