Справа №295/5964/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

06 липня 2022 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Київського національного університету будівництва і архітектури в особі відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури

про визнання незаконним звільнення з роботи, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, стягненні середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить:

визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з роботи;

скасувати наказ Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури від 27.05.2022 за №41-К про звільнення ОСОБА_1 з роботи;

поновити з 31.05.2022 ОСОБА_1 на роботі у Відокремленому структурному підрозділі Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури та внести відповідні записи до трудової книжки;

визнати незаконним поновлення ОСОБА_1 на роботі з 26.05.2022, внаслідок чого внести зміни до наказу від 26.05.2022 за №39-К «Про поновлення дії трудового договору ОСОБА_1 », змінивши формулювання наказу на:

«Поновити дію трудового договору юрисконсульту ОСОБА_1 з 16.05.2022, який був призупинений наказом №19-К від 16.03.2022 на підставі ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.202 №2136-ІХ»;

стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури в особі Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури 6500,00 грн невиплаченої заробітної плати;

стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури в особі Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури 6499,90 грн середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу;

стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури в особі Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури 881,32 грн компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки;

стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури в особі Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури 9158,95 грн середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні;

стягнути з Київського національного університету будівництва і архітектури в особі Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового Коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позові посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, окрім вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, позивачем заявлено вимоги про визнання незаконним поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Трудовий договір повинен укладатись, як правило, у письмовій формі (частина перша статті 24 КЗпП України) або оформлюватись наказом чи розпорядженням роботодавця (частина третя статті 24 КЗпП України).

Припинення, розірвання трудового договору пов`язано зі звільненням працівника.

З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений роботодавцем.

До моменту фактичного виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника трудові правовідносини, які існували до порушення з боку роботодавця, не виникають. У зв`язку з цим, виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Отже, за змістом норм чинного законодавства, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та середній заробіток за затримку виплати розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку виплати розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За позовну вимогу майнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що заявлено вимоги немайнового характеру (визнання незаконним поновлення на роботі) та майнового характеру (стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні) на суму 15 568,85 грн, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставками на 01.01.2022 в сумі 1984,80 грн (992,40 грн х 2) на рахунок: отримувач: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), номер рахунку UA0006831, код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати до суду докази його сплати або повідомити суду відповідною заявою щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, що має бути підтверджено належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених та вказаних вище недоліків.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського національного університету будівництва і архітектури в особі відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури про визнання незаконним звільнення з роботи, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, стягненні середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Воробйова Т.А.