КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/7280/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про визначення додаткового строку тривалістю у три місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ на тимчасово окупованій територій України померла мати позивача ОСОБА_2 .

Крім того, посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року було встановлено юридичний факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Луганськ, Луганська область, Україна.

Після отримання вказаного рішення суду позивач мав намір звернутися до відповідного ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про смерть матері, однак при ухваленні рішення було допущено помилку, а саме не вірно вказано по батькові матері.

18 листопада 2021 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про виправлення описки, що дало змогу отримати свідоцтво про смерть. Станом на дату подання позовної заяви, позивачем пропущений передбачений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки останнім днем було 17 листопада 2021 року.

Посилається на те, що строк пропущений з поважних причин та є фактично не значним. Крім того, після проведеної вакцинації почував себе зле, тому питанням встановлення факту смерті матері займалась його донька ОСОБА_3 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому шестимісячний строк для прийняття спадщини спливає 17 листопада 2021 року.

Крім того, посилається на те, що позивач мав намір звернутися до нотаріуса у передбачений законодавством строк, але судом першої інстанції було допущено описку в рішенні від 16 листопада 2021 року про встановлення факту смерті і тільки 18 листопада 2021 була винесена ухвала про виправлення описки, а свідоцтво про смерть матері, позивач отримав лише 23 листопада 2021 року.

Посилається на те, що 04 листопада 2021 року позивачу було проведено вакцинацію вакциною «Коронавак» бригадою КНП «ДКЛ № 3 м. Києва», після проведеної вакцинації позивач почував себе зле, тому питанням встановлення факту смерті займалась його дочка ОСОБА_3 . Зважаючи на погане самопочуття позивач не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Крім того, посилається на те, що доказів щодо поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини до суду першої інстанції було надано достатньо, а тому були відсутні правові підстави для відмови у позові.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, та не надано доказів про подання позивачем заяви до нотаріуса, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.20).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті : м. Луганськ, Луганська область, Україна (а.с.14).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року виправлено описку в рішенні суду від 16 листопада 2021 року (а.с.15).

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ на тимчасово окупованій території України померла мати позивача ОСОБА_2 .

20 травня 2021 року Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Факт того, що померла являється матір'ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження виданим 16 листопада 1965 року.

Офіційні документи отримані на підтвердження факту смерті є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Тобто, зареєструвати факт смерті матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України позивач був не в змозі, оскільки довідка про причину смерті яка видана незаконним органом не є документом на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків.

15 листопада 2021 року дочка позивача ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті : м. Луганськ, Луганська область, Україна (а.с.14).

Після отримання вищевказаного рішення позивач мав намір звернутися до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ,а потім звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте Святошинським районний судом м. Києва у рішенні від 16 листопада 2021 року про встановлення факту смерті була допущена помилка , а саме не вірно вказано по батькові матері.

18 листопада 2021 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про виправлення описки, що дало змогу позивачу 23 листопада 2021 року отримати свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги доводи позивача та прийнято формальне рішення про відмову в задоволенні позову без врахування вимог глави 3 «Підготовче провадження» ЦПК України.

Судом першої інстанції не було враховано, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ на тимчасово окупованій території України. 20 травня 2021 року Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Тобто, з вищевказаним свідоцтвом про смерть позивач не міг звернутися на території України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Крім того, позивач мав намір звернутися до нотаріуса у передбачений законодавством строк, але зважаючи на те, що судом було допущено описку в рішенні суду від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 цього зробити не зміг.

Позивачем було вказано у позові та підтверджено доказами, що тільки 18 листопада 2021 року була винесена ухвала про виправлення описки, а свідоцтво про смерть матері позивач отримав лише 23 листопада 2021 року.

Колегія суддів приймає до уваги посилання позивача про те, що допущена описка в рішенні про встановлення факту смерті, призвела до пропуску строку звернення до нотаріуса та стала перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини вчасно.

Апеляційний суд приймає до уваги пояснення позивача в апеляційному суді про те, що нотаріус не прийняла у нього заяву про прийняття спадщини, оскільки ним пропущено шестимісячний строк передбачений законом для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За сукупності всіх встановлених судом обставин справи колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом підлягають задоволенню.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року - скасувати.

Постановити нове рішення наступного змісту.

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганськ.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2022 року.

Головуючий

Судді