справа № 388/401/22
провадження № 2/388/270/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

при секретарі судового засідання Макусинській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності у порядку спадкування,

за участю:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів - адвоката Проценко О.М.,

встановив:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим їх представником - адвокатом Проценко О.М., яка діє на підставі договорів про надання правової допомоги № б/н від 11.04.2022 та 12.04.2022, що підтверджено ордерами на надання правничої допомоги серія ВА № 1031527 та серія ВА № 1031528 відповідно, до відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому (позові) просили:

- визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 06.10.1981 державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Таран М.Т. та зареєстрованим в реєстрі за № 1121, але за життя не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 06.10.1981 державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Таран М.Т. та зареєстрованим в реєстрі за № 1121, але за життя не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх чоловік, батько ОСОБА_3 . За життя він не оформив право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який йому заповіла ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилалися на те, що ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_4 та після її смерті до часу своєї смерті проживав у зазначеному будинку, а тому, відповідно до умов ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначений житловий будинок їм було відмовлено, оскільки відсутній документ на підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_3 .

Ухвалою від 18.04.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою від 23.05.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Крім того, задоволено клопотання представника позивачів про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідач, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується підписом представника останнього від 22.06.2022 у розписці про вручення повістки, яка міститься у матеріалах справи, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Представник позивачів у судовому засіданні повідомила про підтримання позивачами поданої ними позовної заяви обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Позивачі у судовому засіданні підтримали позицію висловлену їх представником.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомила, що позивачі є її знайомими з 1974-1975 років. Надала покази про те, що вона була знайома з сім`єю ОСОБА_7 , зокрема з ОСОБА_3 , який приблизно з 1980 року і до своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку ще проживала бабуся ОСОБА_8 , яку вона вважала ріднею сім`ї ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив, що позивачі є його сусідами. Надав покази про те, що він був знайомий з сім`єю ОСОБА_7 , зокрема з ОСОБА_3 , який приблизно з кінця 70-х років і до своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку ще проживала бабуся ОСОБА_8 , за якою доглядала сім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_3 займався її похованням.

Заслухавши позивачів та їх представника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у процесуальних заявах по суті справи, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_4 мала у приватній власності житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується архівною довідкою обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 80619 від 22.03.2022.

За життя ОСОБА_4 було складено заповіт від 06.10.1981, посвідчений державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Таран Н.Т., яким ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

За даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 68698964 від 14.03.2022 інформація щодо ОСОБА_4 про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину - відсутня.

Відповідно до даних домової книги щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою, зокрема, були зареєстровані: ОСОБА_4 з 10.06.1981 та ОСОБА_3 , 1944 року народження, з 23.06.1982, що також підтверджується витягом № 1386 від 11.04.2022 «Центр надання адміністративних послуг» (ЦНАП) Долинської міської ради.

При цьому, судом відзначається, що ОСОБА_3 фактично проживав за зазначеною адресою з ОСОБА_4 на момент смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 та до часу своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ), що підтверджено свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засідання, покази яких є узгодженими між собою та не суперечать обставинам справи встановленим судом, а тому визнані судом достовірними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Відповідно до відомостей зі спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 295 із заявами від 10.07.2007 про прийняття спадщини та видачею свідоцтв звернулися: дружина померлого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 ); син померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ). З урахуванням наявних у матеріалах спадкової справи заяв про відмову від спадщини та відсутності заповіту - інші спадкоємці відсутні. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було отримано свідоцтва про прийняття спадщини за законом по 1/2 частині майна спадкодавця, а саме, земельної ділянки та грошового вкладу.

Поряд з цим встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.03.2022 державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Фоміних В.В. відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 у зв`язку із ненаданням доказів на підтвердження прийняття спадщини ОСОБА_3 .

Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися.

З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.

Пленумом Верховного Суду України у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008, крім іншого, визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Положеннями ст. 524 ЦК УРСР (який був чинним на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР (у редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ).

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (у редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (у редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до умов ст. 549 ЦК УРСР (у редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, у редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка втратила чинність на підставі Наказу Мін`юсту № 18/5 від 14.06.94, - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З урахуванням викладеного суд констатує, що ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом від 06.10.1981 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 успадкував житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фактичного вступу протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння зазначеним спадковим майном, що підтверджено даними домової книги, витягом ЦНАП № 1386 від 11.04.2022 та показами свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до умов ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 у рівних частинах та прийняли спадщину після його смерті, зокрема у вигляді права на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які ОСОБА_3 успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, захистити право позивачів на спадкування за законом, тобто захистити їх майнове право, яке не визнається іншою особою у зв`язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності спадкодавця, іншим чином аніж шляхом визнання права власності на спадкове майно неможливо, і такий спосіб захисту не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті їх чоловіка, батька ОСОБА_3 є його спадкоємцями за законом у рівних частинах, прийняли спадщину у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак це не визнається іншими особами за відсутністю документа, що засвідчує право власності спадкодавця, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 успадкував зазначене майна за заповітом після смерті ОСОБА_9 , якій це майно належало за життя, - суд дійшов висновку, що вимога позивачів про визнання права власності на зазначене нерухоме майно по 1/2 частині за кожним у порядку спадкування є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи.

Питання розподілу судових витрат у частині сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує значення справи для сторін, а тому, враховуючи у даному випадку, значення справи для позивачів та з урахуванням не пред`явлення останніми вимоги про стягнення витрат, понесених по сплаті судового збору, - суд дійшов висновку, що понесені позивачами судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2066,02 грн., слід вважати фактично понесеними позивачами.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності у порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 06.10.1981 державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Таран М.Т. та зареєстрованим у реєстрі за № 1121, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 06.10.1981 державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Таран М.Т. та зареєстрованим у реєстрі за № 1121, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати у справі вважати фактично понесеними позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

- відповідач Долинська міська рада Кропивницького району Кіровоградської області, місцезнаходження: вул. Соборності України буд. 28, м. Долинська, Кіровоградська область, 28500, .

Суддя О.А. Кнуров