ЄУН №337/4081/22
Провадження №2/337/1973/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2022 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Смірнової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,
05.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 29 листопада 2022 року, укладеного між нею та відповідачкою, вона є власником спірної квартири. Договір та право власності належним чином зареєстрований в реєстрі речових прав.
Відповідно до вимог укладеного договору, а саме п. 17 визначено, що «Продавці, в тому числі в особі представника, зобов`язуються передати квартиру Покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень не пізніше 01 грудня 2022 року. При цьому сплатити заборгованість з комунальних послуг, звільнити квартиру від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати ключі від квартири, технічні документи. Обов`язок продавців передати квартиру Покупцю вважається виконаним у момент передачі Покупцю ключів від квартири. Продавці, в тому числі в особі представника гарантують зняти з реєстраційного обліку всіх хто там мешкає у строк до першого грудня 2022.
Однак, як стало їй відомо, в грудні 2020 року відповідачка виїхала з квартири на постійне проживання до Європи, де і проживає до теперішнього часу, та повертатись до Запоріжжя не збирається, наявність реєстрації відповідача чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні спірною квартирою.
Ухвалою судді від 06.12.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження по справі, відповідачам встановлений строк на подання відзиву та зустрічного позову, справа призначена до розгляду.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, в матеріалах провадження наявна заява щодо розгляду справи у їх відсутність, в якій вони зазначили, що не мають заперечень проти заявочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, відзив на позов не надав.
Оскільки позивач та її представник не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради по Хортицькому району у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, причину неявки суд не повідомив.
Розглянувши матеріали провадження, повно та всебічно встановив обставини справи, оцінив за внутрішнім переконанням наявні докази у справі, які є належними, достовірними та допустимими, давши належну оцінку як кожного доказу окремо так достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу квартири, укладеного 29 листопада 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., реєстровий номер 658, позивач ОСОБА_1 стала власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , яку їй відчужила відповідач ОСОБА_2 .
Договір та право власності належним чином зареєстрований в реєстрі речових прав.
Відповідно до вимог укладеного договору, а саме п. 17 визначено, що «Продавці, в тому числі в особі представника, зобов`язуються передати квартиру Покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень не пізніше 01 грудня 2022 року. При цьому сплатити заборгованість з комунальних послуг, звільнити квартиру від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати ключі від квартири, технічні документи. Обов`язок продавців передати квартиру Покупцю вважається виконаним у момент передачі Покупцю ключів від квартири. Продавці, в тому числі в особі представника гарантують зняти з реєстраційного обліку всіх хто там мешкає у строк до першого грудня 2022.
Однак ОСОБА_2 , як колишній власник та продавець спірної квартири зазначені умови договору не виконала та залишається зареєстрованою у квартирі, право власності на яку за нею припинено, за адресою реєстрації не мешкає, витрат за сплату комунальних послуг не несе, добровільно виїхала зі спірного житла, однак не повідомив точне місце свого проживання.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно із ст.391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст..41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 р, № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких в прав.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У даному випадку права позивача як власника спірної квартири, захищені положеннями ст. 391 ЦК України. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб ( у тому числі відповідача) . будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним (у тому числі шляхом визнання такою, що втратила право користування відчуженим майном), який він, як власник вказаної квартири, вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача, одноособового права власності на спірну квартиру та встановлення судом наявності перешкод у користуванні нею цією власністю (квартирою) з боку відповідача.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою , що втратила право користування у спірній квартирі, як колишнього власника майна, право власності на яке було припинено внаслідок власного волевиявлення, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 317, 383, 391, ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 11,13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3 ) такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
Копію рішення надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.
Повний текст рішення виготовлено 19.12.2022 року
Суддя: Л.Г. Салтан