Справа № 138/838/22
Провадження № 22-ц/801/1167/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року, постановлену під головуванням судді Цибульського О.Є., повний текст якої складено цього ж дня

в справі № 138/838/22

за заявою ОСОБА_1 (заявник)

за участі Могилів-Подільської міської ради Вінницької області (заінтересована особа)

про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив:

Короткий зміст вимог

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якою просив встановити факт що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його матір`ю, а також, що рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.1989 дійсно належить ОСОБА_2 .

Вказав, що встановлення цих фактів йому необхідне для оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності особі судового рішення відмовлено. В іншій частині відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 03 червня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що іншого порядку аніж як встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу у даному випадку немає, в тому числі шляхом виправлення описки у судовому рішенні.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 15 червня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Грабар С.А. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Заінтересована особа - Могилів-Подільська міська рада Вінницької області повідомлена в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду свого представника не направив, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині встановлення факту належності особі судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачений інший порядок внесення виправлень до судового рішення в разі допущення описки, а тому заява подана ОСОБА_1 в частині про встановлення факту належності особі судового рішення не підлягає розгляду в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд вказав, що для порушення справи про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно довести, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає, колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно частини статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 293 УПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах ч.6 ст.294 ЦПК України).

За приписами частин 1, 2, 4 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 5 постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За змістом поданої заяви ОСОБА_1 просив встановити факт належності особі правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 . Він є спадкоємцем за законом, однак оформити свої спадкові права не має змоги, оскільки в свідоцтві про його народження допущена помилка в зазначенні по-батькові матері, вона записана як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Крім того, в рішенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.1989 також допущена помилка і вказано, що його матері ОСОБА_2 » належить 65/100 інших 35/100 часток будинку належить ОСОБА_5 « ОСОБА_4 », тоді як його матері насправді належить весь будинок.

Посилаючись на те, що для порушення справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення, суд першої інстанції вказав, що питання внесення виправлень до судового рішення вирішується судом, який його ухвалив на підставі статті 269 ЦПК України.

Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство передбачає право суду вносити виправлення в судові рішення виключно з ініціативи суду або ж за заявою учасника справи - частина 1 статті 269 ЦПК України.

Відповідно до статті 42 ЦПК України учасниками справи є сторони, треті особи.

Із матеріалів справи слідує, що учасником справи про поділ будинку з господарськими будівлями, за наслідками розгляду якої було постановлено судове рішення - від 12 січня 1989 року були позивач - ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_6 .

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , то її син, заявник ОСОБА_1 який не був учасником справи, не має процесуального права на звернення до суду із заявою про виправлення описки, принаймні до прийняття спадщини, до складу якої входить відповідне спадкове майно, і вступу в спадкові права. Водночас умовою прийняття ним спадщини власне і є встановлення судом відповідних юридичних фактів, зокрема, належності особі правовстановлюючого документу.

Відтак колегія суддів приходить до висновку, що іншого порядку, крім як шляхом встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу - судового рішення, у даному випадку немає.

Суд першої інстанції на відповідні обставини справи і положення закону уваги не звернув та дійшов необґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині встановлення факту належності особі судового рішення.

Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року про відмову у відкритті провадження в частині вимог скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме в частині вимоги про встановлення факту належності особі судового рішення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник
Судді:Ю.Б. Войтко
М.В. Матківська