Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1522/18 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 5 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 293/1522/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки у житловому будинку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Галагуза Віталія Васильовича, на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бруховського Є.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі є співвласниками цього житлового будинку, в ј частці кожен.

Оскільки вони не дійшли згоди щодо порядку користування цим житловим будинком й відповідачі заперечують його право щодо виділу в натурі належної йому 1/2 частини цього нерухомого майна, ОСОБА_1 просив виділити йому у власність веранду, коридор, кухню, кімнату 1-5, Ѕ частину сараю та літню кухню. Вбиральню та колодязь залишити у спільному користуванні сторін.

Після проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи позивач уточнив позовні вимоги та просив виділити йому в натурі належну йому Ѕ частину житлового будинку згідно з першим варіантом цієї експертизи.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 10/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається: житловий будинок - кімната 1-3 площею 19,5 кв.м. ( вартістю 27340 грн), кімната 1-4 площею 14,0 кв.м ( вартістю 19629 грн.)- всього по будинку 33,5 кв.м. ( вартістю 46969 грн); господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б» ( 25551 грн.), вбиральня літ. «У» (1425 грн.), колодязь літ. «К» ( 1920 грн), 1.2 частина огорожі №1-2 ( 2180 грн.), припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від розміру належної йому частки у домоволодінні в розмірі 20205 грн., а саме - по 10102 грн. 50 коп. з кожного.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі адвокат Галагуз В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким виділити позивачеві в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 3/5 частини спірного домоволодіння відповідно до першого варіанту ( таблиця № 15 , додаток №4) висновку експерта №156/12-2019, а саме: в житловому будинку - кімнату 1-3 площею 19,5 кв.м., кухню 1-2 площею 10,2 кв.м., коридор 1-1 площею 4,3 кв.м., веранду 1 площею 20,8 кв.м., а всього 34 кв.м., вартістю 74680 грн., а також господарські споруди і будівлі : літню кухню літ. «В», сарай літ. «Г», погріб літ. «Д», 1/2 частину огорожі, а всього вартістю 118455 грн., припинивши право спільної часткової власності сторін на це майно та стягнувши відповідну компенсацію за відступ від розміру належних відповідачам часток у спірному домоволодінні.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в судовому засіданні позивач наполягав на виділенні йому в натурі частини житлового будинку згідно з першим варіантом судової експертизи, викладеним у таблиці №15, (додаток №4 ), згідно з яким йому виділено приміщення, розташовані у лівій частині спірного житлового будинку. Натомість, суд не взяв до уваги, що вказаний варіант виділу в натурі частки у домоволодінні не співпадає з тим, який зазначений у рішенні суду. Звукозапис судового засіданні свідчить про те, що експертний висновок не був досліджений судом у повному обсязі. Вказаний висновок містить шість варіантів виділу, а не два, як вважав суд.

Суд залишив поза увагою ту обставину, що між сторонами склалися тривалі неприязні стосунки, й обраний судом варіант виділу належної позивачеві частки у цьому житловому будинку не вирішить спір по суті, адже у такому разі позивач та відповідачі змушені будуть спільно користуватися земельною ділянкою, призначеною для обслуговування цього домоволодіння. Отже, прохід до вулиці, користування криницею, сараєм і вбиральнею буде вкрай проблематичним та призведе до виникнення нових конфліктів. Окрім того, виділена позивачеві частина житлового будинку повністю розташована біля городу, яким користуються відповідачі, що, у свою чергу, додатково створюватиме підстави для конфліктних ситуацій.

Звертає увагу на ту обставину, що позов пред`явлений про виділ в натурі частки у спірному домоволодінні, а не поділ житлового будинку. Відповідачі не пред`являли зустрічних позовних вимог про виділення в натурі належних їм часток.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу.

При цьому, позивач пояснив, що не має можливості користуватися спірним житловим будинком, оскільки відповідачі чинять йому перешкоди.

Представник позивача також зауважив, що обраний судом варіант виділу в натурі частки домоволодіння порушує права його довірителя, оскільки поблизу сараю літ. «Б» ОСОБА_3 розпочато будівництво гаража, що додаткового створюватиме перешкоди у користуванні позивачем цією господарською спорудою.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала доводи апеляційної скарги та пояснила, що вона та ОСОБА_3 не чинять перешкоди позивачеві, який доводиться їм рідним братом, у користуванні Ѕ частиною цього житлового будинку. Вважає, що суд дійшов вірного висновку про виділення позивачеві в натурі частки згідно з першим варіантом судової експертизи, який викладений у таблиці №12. Обгрунтовуючи зазначене, вказала, що у неї та ОСОБА_3 є сім`ї та, відповідно, їм потрібно виділити більшу частину спірного житлового будинку, ніж позивачеві. Звернула увагу на ту обставину, що за життя їхньої матері між нею та позивачем існували неприязні стосунки. Стверджувала, що вона постійно проживає у вказаному житловому будинку, проте не змогла чітко вказати, якими приміщеннями вона фактично користується.

ОСОБА_3 не визнав апеляційну скаргу та пояснив, що він та його сестра не перешкоджають позивачеві проживати у цьому житловому будинку та користуватися господарськими спорудами. Визнав ту обставину, що ним розпочато будівництво гаража поблизу сараю літ. «Б», проте запевнив про можливість знесення цього незакінченого будівництвом об`єкта.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Очич А.Ю., не визнав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так, рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2014 року за позивачем визнано право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку.

Цим же рішенням визнано право власності на Ѕ частину вказаного домоволодіння за матір`ю сторін ОСОБА_5 .

Після смерті матері відповідачі успадкували в рівних частках Ѕ частину спірного житлового будинку та 15 січня 2019 року державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо спільного користування цим домоволодінням та позивач бажає виділити в натурі належну йому Ѕ частину цього нерухомого майна.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( частину 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу ( стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Визначальним для виділу частки або поділу в натурі житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу часки або поділу відповідно до часток співвласників.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм, виділ ( поділ) часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності , є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ ( поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №156/12-2019 від 6 грудня 2019 року, неможливо здійснити поділ вказаного житлового будинку та господарських споруд відповідно до розміру часток співвласників. Одночасно, експертом запропоновані варіанти поділу спірного домогосподарства із відступом від розміру часток співвласників: в частках Ѕ та ј, ј ( викладені у дослідницькій частині у таблицях: №12 - варіант перший, зображено на схемі в додатку №2; №13 - варіант другий, зображено на схемі в додатку №3); в частках Ѕ та Ѕ (викладені у дослідницькій частині в таблицях : №15 - варіант перший, зображено на схемі в додатку №4; №16 - варіант другий зображено на схемі в додатку №5; №17 - варіант третій, зображено на схемі в додатку №6; №18 (варіант четвертий, зображено на схемі в додатку №7).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обрав перший варіант, викладений у таблиці №12 та зображений на схемі у додатку №2 експертного висновку, згідно з яким позивачеві виділено в натурі житлову кімнату 1-3 площею 19,5 кв.м, житлову кімнату площею 14,0 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральню літ. «У», колодязь літ. «К» та Ѕ частину огорожі, що становить на 0,25 кв.м ( на 20205 грн.) менше від розміру належної позивачеві Ѕ частини домоволодіння.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що зазначений варіант виділу в натурі Ѕ частки домогосподарства не вирішує спір по суті, оскільки між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки й вони змушені спільно користуватися земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Окрім того, поблизу сараю літ. «Б» ОСОБА_3 розпочато будівництво гаража. Вказана обставина не заперечувалася відповідачем в судовому засіданні.

Таким чином, з метою забезпечення можливості безперешкодного доступу до господарських будівель, а також користування сторонами ізольованими одна від одної частинами житлового будинку із самостійними виходами, у власність позивачеві слід виділити в натурі належну йому частину спірного домогосподарства згідно з першим варіантом судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №156/12-2019 від 6 грудня 2019, який міститься у таблиці №15 та відображений на схемі у додатку №4 до експертного висновку.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галагуза Віталія Васильовича, задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Виділити у власність ОСОБА_1 в натурі 3/5 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , згідно з 1 варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 6 грудня 2019 року ( таблиця №15), які складаються із: житлової кімнати 1-3 площею 19,5 кв.м., кухні 1-2 площею 10,2 кв.м., коридору 1-1 площею 4,3 кв.м., веранди 1, площею 20,8 кв.м., а всього 34 кв.м., а також літню кухню «В», сарай літ «Г», погріб, 1/2 частину огорожі №1-2, загальною вартістю 118455 грн.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями житлового будинку зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

між житловою кімнатою 1-4 ( площею 14,0 кв.м) та житловою кімнатою 1-5 площею 19,5 кв.. пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням (внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

в житловій кімнаті 1-5 ( площею 19,5 кв.м.) демонтувати віконний блок у зовнішній стіні правого фасаду житлового будинку з подальшим встановленням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить житлову кімнату 1-5 ( площею 19,5 кв.м.) в частках : 17/100 та 83/100 з відповідним функціональним призначенням : тамбур та житлова кімната;

в житловій кімнаті 1-4 ( площею 14,0 кв.м.) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню ( влаштування системи вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.).

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати дверні блоки між коридором 1-1 ( площею 4,3 кв.м.) та житловою кімнатою 1-5 ( площею 19,5 кв.м.), між житловою кімнатою 1-3 ( площею 19,53 кв.м.) та житловою кімнатою 1-4 ( площею 14,0 кв.м.), з подальшим закладанням дверних прорізів із штукатуренням з обох сторін).

Стягнути з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 та ОСОБА_3 компенсацію за відступ від належних їм часток у житловому будинку в розмірі 20205 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 4613 грн. 75 коп. судових витрат з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: