Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/864/22

07 липня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.09.2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_1 у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 8.

Від шлюбу у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім.

Зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Вони останнім часом не піклувалися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбали про взаємоповагу один до одного. Навпаки, їхнє ставлення до сім`ї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Вони не зійшлися характерами і у них на даний час склалися різні погляди на життя. В даний час вони не підтримують подружніх стосунків і проживають окремо. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер.

Просить шлюб між ним і відповідачем розірвати.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат - Капак В.М. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов визнала. Не заперечувала відносно розірвання шлюбу.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 12.09.2016 року у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а.с.4).

Від шлюбу у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім.

Разом з тим судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують сімейних відносин і не мають наміру підтримувати їх в подальшому та стверджують, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у них немає.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Таким чином, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця її проживання, а тому питання про місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу судом не вирішується.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який зареєстрований 12.09.2016 року у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 8 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 12.07.2022 року.

у.