Справа № 627/1346/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Тішакіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області,

у с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доКраснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що її мати ОСОБА_2 працювала у колгоспі імені Горького різноробочою та була включена до членів колгоспу. Згідно розпорядження голови Краснокутської РДА Харківської області від 23.01.1996 № 46 , землі КСП « Мурафське» були розпайовані та підприємству виданий Державний акт на право колективної власності на землю. В період розпаювання земель підприємства, мати позивачки була включена до списку -додатку до вказаного державного акту, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) вона не отримала. ОСОБА_2 набула законне право на отримання земельної частки (паю) та право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) , так як все життя працювала в колгоспі , була членом колгоспу , набула статус пенсіонера з колгоспу , але юридично свого права на земельну частку (пай) не оформила. 04.02.1999 ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала дочці ОСОБА_1 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина та позивачка має намір прийняти у спадщину право на земельну частку( пай), що належить спадкодавці, але за відсутності правовстановлюючого документа не може оформити спадкові права. Позивач просить суд включити ОСОБА_2 у список громадян-членів КСП « Мурафське» , що мають право на отримання земельної частки (паю), як таку ,що помилково не включена до списку громадян-членів КСП ; визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за заповітом, право на земельну частку (пай) в розмірі 4,45 умовних кадастрових гектарів та отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) ; зобов`язати Краснокутську селищну раду Богодухівського району Харківської області виділити позивачці земельну частку (пай) із земель невитребуваних паїв .

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву заслухати справу у її відсутність, позов підтримала, просить задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав заяву заслухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував та просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа до суду не з`явилася , про дату ,час і місце судового засідання повідомлялася належним чином та в установлений законом строк .

Суд, дослідивши письмові докази по справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 працювала різноробочою та перебувала в членах колгоспу імені Горького в період з 1945 р. по 1969 р. , що підтверджує довідка колгоспу ім.Горького , видана на підставі книги обліку трудоднів та розрахункових відомостей від 22.03.1976 . ( а.с. 22-24)

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Краснокутської РДА Харківської області від 17.12.2013 за № 01-48/397 , у документах архівних фондів колгоспу імені Горького , Мурафського КСП , у розрахунково - платіжних відомостях є дані про роботу ОСОБА_2 за період з 1945 року по 1975 рік ( а.с. 25).

Колгосп імені Горького , згідно рішення загальних зборів колгоспників , з 01.01.1999 перейменовано в КСП « Мурафське» та в подальшому реорганізовано в СВК « Мурафський» .

Землі по КСП « Мурафське « були розпайовані та Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-18-00-000700 видано Мурафському КСП , на підставі розпорядження голови Краснокутської РДА Харківської області від 23.01.1996 за № 46 , зареєстрованого в книзі реєстрації за №11 від 29.10.1997 ( а.с. 159) .

Відповідно до додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП « Мурафське» серії ХР-18-00-000700 , ОСОБА_2 включена до списку громадян - членів Мурафського КСП , порядковий номер за списком № 856, що підтверджує відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.09.2022 ( а.с.150-151)

Також , про те , що ОСОБА_2 включена до вказаного списку громадян - членів Мурафського КСП , свідчить виписка із списку громадян -членів КСП « Мурафське » додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю ХР -18-00-000700 ( а.с. 28)

Згідно довідки СВК « Мурафський « №78 від 17.09.2001 , при розпаюванні земель господарства , ОСОБА_2 земельний пай не виділений ( а.с. 27 )

Пенсійне посвідчення від 05.04.1976 свідчить про те, що ОСОБА_2 призначена пенсія по старості з 24.03.1976.( а.с. 31)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Сонячненської сільської ради Охтирського району Сумської області від 15.10.2015 ( а.с. 20).

ОСОБА_2 з 12.05.1998 та до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджує Чернеччинська сільська рада Сонячненського старостинського округу Охтирського району Сумської області від 09.02.2021 , № 02-20/141 ( а.с. 29).

Згідно заповіту , посвідченого секретарем Сонячненської сільської ради Охтирського району Сумської області від 15.10.2015, ОСОБА_2 все майно , що їй належало на день смерті , заповідала ОСОБА_1 ( а.с. 19)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповітом та після смерті матері звернулася до Другої Охтирської державної нотаріальної контори , де на підставі її заяви про прийняття спадщини поданою 08.04.2016 , відкрита спадкова справа № 87/2016 , інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися з заявами про прийняття спадщини , свідоцтва про право на спадщину не видавалося , про що свідчить відповідь нотаріуса від 02.11.2022 та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 02.11.2022 . ( а.с. 178,179,180).

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зістаттями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до осіб, які мають право на земельну ділянку частку (пай) відносяться спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року (справа №563/623/19), викладений правовий висновок, згідно якого сам факт внесення спадкодавця до списку громадян - членів КСП, який є додатком № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю, не є беззаперечним свідченням набуття спадкодавцем такого права, а лише вказує на наміри щодо виділення йому (спадкодавцеві) земельної ділянки, що за його життя реалізовано не було, у зв`язку із чим намір виділення спадкодавцю земельної частки (паю) не може бути об`єктом спадкування і входити до спадкової маси після його смерті, а тому і прав на отримання після його смерті цієї земельної частки (паю) його спадкоємець не набув.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду 22 жовтня 2020 року (справа № 149/2978/18).

Судом встановлено , що ОСОБА_2 за життя своїм правом на отримання безоплатно частки землі в землях колективної власності КСП « Мурафське » у встановленому порядку не скористалася, хоча Державний акт на право колективної власності на землю КСП « Мурафське був виданий 23.01.1996 . ОСОБА_2 за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), отже не реалізувала свого права (наміру) на отримання земельної частки (паю), тому таке право не може бути успадковане позивачкою.

Інших доказів про підтвердження права ОСОБА_2 на земельну частку (пай) позивачкою не надано.

Таким чином, право на земельну частку (пай), яке позивачка просить визнати за нею у порядку спадкування, спадкодавець за життя не набула, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Такі висновки узгоджується з викладеним в постанові Верховного суду від 14 серпня 2019 року в справі № 372/510/17-ц провадження № 61-28880св18, в якій вказано про неможливість наділення особи правом на земельну частку (пай) у приватну власність після її смерті.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Інші доводи позивачки , а саме те, що її мати ОСОБА_2 не включена до списку громадян - членів КСП , доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП « Мурафське , не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, оскільки спадкодавець в такому списку громадян - членів КСП значиться, що підтверджує відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області . Тому позовна вимога позивачки про включення ОСОБА_2 до вказаного списку громадян-членів КСП , що мають право на отримання земельної частки (паю) , також задоволенню не підлягає.

Позовна вимога позивачки про зобов`язання Краснокутської селищної ради Харківської області виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) на території Краснокутської селищної ради є похідною від основної вимоги про визнання за нею права на земельну частку пай в порядку спадкування , тому відсутні підстави для задоволення такої вимоги .

Судові витрати у справі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає залишити за позивачем.

Керуючись ст. 1216, 1218, 1219 ЦК України, ст.22, 23 ЗК ( в ред.1993 року), п.1,2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95, ст. 10, 12, 13, 81, 83, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2022.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП6 НОМЕР_1 .

Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, юридична адреса : вул. Охтирська, 1, смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, 62002.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Богодухівська районна державна адміністрація Харківської області , місце знаходження юридичної особи : площа Свято-Духівська ,2 м Богодухів Харківської обл.

Суддя Л. В. Вовк