Ухвала

15 липня 2022 року

м. Київ

справа № 296/2152/21

провадження № 61-1939ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 500 000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 16 вересня 2021 року залишено без змін.

У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду

від 29 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року поновлено

ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику уточнити прохальну частину касаційної скарги. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 10 лютого 2022 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення долучено до матеріалів касаційного провадження.

Ухвала Верховного Суду від 10 лютого 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року продовжено

ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, визначених ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 28 квітня 2022 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги та отримана заявником 09 червня

2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

Ухвала Верховного Суду від 28 квітня 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 травня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив номер засобу зв`язку (мобільний номер телефону), на який було здійснено дзвінок з метою повідомлення про направлення йому копій ухвал суду касаційної інстанції від 10 лютого та від 28 квітня 2022 року. На дзвінок заявник не відповів, недоліки, вказані в ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року,

у визначений строк не усунув.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала,

з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився 20 червня

2022 року (з урахуванням вихідних та святкових днів), тобто після введення воєнного стану на території України, місце знаходження ОСОБА_1

не відноситься до території, на якій проводяться (проводились) бойові дії, не є тимчасово окупованою і не знаходиться в оточенні.

Виходячи з того, що заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням обставин, які склалися у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, однак, він не проявив належної обачності в захисті своїх прав, не цікавився результатами розгляду касаційної скарги та не звертався із заявою про продовження строку для усунення вказаних недоліків, та враховуючи, що станом на 15 липня

2022 року вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 10 лютого 2022 року не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 має бути визнана неподаною та повернута заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статями 185, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська