Провадження №2-о/193/24/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

05 липня 2022 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О. В. вивчивши заяву Девладівської сільської ради, заінтересована особа ОСОБА_1 , Третя Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява Девладівської сільської ради, заінтересована особа ОСОБА_1 , Третя Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування заяви вказує, що між Софіївською районною державною адміністрацією та гр. ОСОБА_2 було укладено Договір оренди земельної ділянки б/н від 01.07.2007 (запис у Державному реєстрі земель № 73 від 16.07.2007), що передбачає використання на умовах оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га з кадастровим номером :01:003:0096 із розташованим на ній водним об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 помер.

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином зі смертю громадянина ОСОБА_2 припинилася і його правоздатність, уся сукупність його прав та обов`язків. При цьому, укладеним договором оренди переходу права оренди до спадкоємців фізичної особи - орендаря не передбачено.

На сьогодні в провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває судова справа № 193/6/22 про визнання права оренди в порядку спадкування та визнання протиправною, скасування постанови державного нотаріуса про відмову видати свідоцтво про право на спадщину на право оренди.

Однак, долучена до позову копія договору містить низку недоліків, що не дозволяють її розглядати як належний та допустимий доказ. Це і зазначений кульковою ручкою термін дії договору, наявність інших неточностей, відсутність необхідних елементів договору. Так, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру право оренди земельної ділянки було зареєстроване 16 липня 2007 року, що відповідає відомостям зазначеним у договорі. Проте, строк дії речового права - права оренди зазначений як 5 (!) років, а не 15 як вказано у договорі. Це підтверджує можливість внесення несанкціонованих корегувань до договору шляхом дописування цифри «1» перед «5» і таким чином зміну строку оренди з п`яти до п`ятнадцяти років. Зазначене також підтверджується тим, що дописка у пункті 8 Договору оренди земельної ділянки «Договір дійсний з 01.07.2007 р. по 01.07.2022 р.» вчинена іншим почерком, ніж інші рукописні зазначення у договорі та ймовірно у інший час.

Реєстрація договору саме строком на 5 років свідчить про те, що на момент здійснення такої реєстрації строк дії був вказаний у договорі саме як 5 років, а виправлення терміну дії договору з п`яти на п`ятнадцять років було внесено пізніше і є протиправним.

Також, надана копія договору не містить елементів низки елементів, що за змістом пункту 43 Договору є його невід`ємними частинами: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання- передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки.

Заявник просить встановити юридичний факт припинення права оренди за договором оренди земельної ділянки б/н від 01.07.2007 (запис у Державному реєстрі земель № 73 від 16.07.2007), укладеним щодо земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га з кадастровим номером :01:003:0096 між Софіївською районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали даної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

З даної заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що між сторонами є спір про право, який вирішується в позовному провадженні, а згідно ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260-261,315,353,354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою Девладівської сільської ради, заінтересована особа ОСОБА_1 , Третя Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Шумська