Справа № 362/2022/22
Провадження № 2/362/1728/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2022 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області:

у складі головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області заяву представника позивача представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі.

Позивач просить: поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власність ОСОБА_3 решту вказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки на домоволодіння в розмірі 38 391,00 грн.; вирішити питання судових витрат.

11.07.2022 р. представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник заявника просить забезпечити позов у визначений ним спосіб мотивуючи його тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2020 р., що набуло чинності 23.03.2020 р., позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі задоволено. На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 зареєструвала право власності на окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Зі спливом двох років ОСОБА_4 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2020 р. Скарга мотивована тим, що в момент винесення рішення вона не була власником спірного будинку, оскільки за 2 місяці до винесення рішення судом, вона подарувала свою частку у спірному будинку ОСОБА_3 . За таких обставин, постановою Київського апеляційного суду від 23.02.2022 р. рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2020 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поділу в натурі спірного будинку. Наразі позивач вимушена звертатись до суду з позовом до ОСОБА_3 , як нового співвласника будинку.

Тобто, невжиття на даний час заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на Ѕ частину спірного будинку, що належить відповідачу на праві власності, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі, як відбулось раніше.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оскільки, у зв`язку із відсутністю арешту на Ѕ частини житлового будинку, її може бути відчужено на користь іншої особи, що в подальшому беззаперечно утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи наявність спору між сторонами та вагомість доказів, наданих представником позивача на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача - відповідає обставинам, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме: Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Боржник: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.М. Кравченко