права № Справа № 192/814/22
Провадження № 2/192/428/22
Ухвала

14 липня 2022 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., перевіривши виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановила:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить:

розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 31 серпня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1431;

визначити місце проживання їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, його матір`ю ОСОБА_1 .

Позовну заяву належить залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч.ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись з вимогою про визначення місця проживання дитини позивачка посилається на те, що любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним. У неї нормований робочий день, з роботодавцем у неї укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій, пов`язаних з материнством. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї із сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. З огляду на досвід, який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір`ю є для дитини більш прийнятним, оскільки у матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу.

Позивачка вказує на те, що відповідач не заперечує проти того, щоб їх спільний син проживав з нею.

При цьому позивачка не зазначає доказів, які підтверджують наведені обставини, та не додає такі докази до позовної заяви.

В позовній заяві не викладаються обставини, які свідчили б про те, що між позивачкою та відповідачем дійсно є спір про місце проживання дитини, не зазначаються та не додаються до позовної заяви докази наявності такого спору.

Натомість, та обставина, що відповідач не заперечує проти того, щоб їх спільний син проживав з матір`ю, вказує на відсутність спору між позивачкою та відповідачем щодо визначення місця проживання дитини.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, яка містить дві вимоги немайнового характеру (про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини). При цьому, як вбачається з доданої до позовної заяви квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 22.06.2022 № 0.0.8.1, судовий збір вона сплатила не повністю.

Порядок сплати судового збору та розміри ставок судового збору врегульовані Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктами 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у сумі 2481 гривня.

Таким чином, сума судового за одну вимогу немайнового складає 992,40 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), відповідно за дві вимоги 1984,80 грн (992,40 грн х 2).

Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 22.06.2022 № 0.0.8.1 за подання позову позивачка сплатила 992,40 грн, тому їй потрібно надати суду докази сплати судового збору ще у сумі 992,40 грн або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надати документи, що їх підтверджують.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/ТГсмтСолоне/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0004463, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солонянський районний суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що позивачка не виконала зазначені вимоги ст. 175, 177 ЦПК України, позовну заяву потрібно залишити без руху та встановити позивачці строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 187 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишити без руху.

Надати можливість позивачці виправити недоліки позовної заяви, зазначені в описовій частині ухвали, у строк не більше ніж десять днів з дня отримання нею копії ухвали шляхом подання позовної заяви у новій редакції з копіями для всіх учасників справи та докази про сплату судового збору у сумі 992,40 грн або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надати документи, що їх підтверджують.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Ковальчук