КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/6070/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді- доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Мельник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С.,

у цивільній справі № 753/16092/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанси», треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду м. Києва з позовом до ТОВ «Онлайн Фінанси», за результатами розгляду якої просила: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, та зареєстрований в реєстрі за № 6961, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Онлайн Фінанси» заборгованості у розмірі 36 519 грн. 70 коп.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено за відсутністю документів, які підтверджують безспірність заборгованості, неотриманням вимоги відповідача про погашення заборгованості, та надання нотаріусу відповідачем кредитного договору, який не було посвідчено нотаріально.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6961 від 12 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Онлайн Фінанси» заборгованості у розмірі 36 519 грн. 70 коп.

Стягнуто з ТОВ «Онлайн фінанси» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ТОВ «Онлайн фінанси» в дохід держави 1 362 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення витрат пов'язаних з наданням правової (правничої) допомоги, представник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко А.О. подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі представник скаржника, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги вказуючи, що за відсутністю заяви відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не мав права самостійно зменшувати такі витрати.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Учасники справи за викликом у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не містять в собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 6961 від 12 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Онлайн Фінанси» заборгованості у розмірі 36 519,70 грн. то відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в цій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року оскаржується лише в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, то відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в іншій частині в апеляційному порядку не переглядається.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

До ухвалення судом першої інстанції рішення, а саме - 29 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

При цьому, на підтвердження понесення вищенаведених витрат представником позивача надано до суду копію договору про надання правничої допомоги від 22 липня 2021 року, копію акту виконаних робіт від 22 листопада 2021 року та копію прибуткового касового ордеру від 22 листопада 2021 року. Також, у матеріалів справи наявні ордер на надання правничої допомоги та копія свідоцтва про право Лисенка А.О. на зайняття адвокатською діяльністю.

Як зазначено у договорі про надання правничої допомоги від 22 липня 2021 року, предметом даного договору є представництво АО «Донець і партнери» в особі партнера адвоката Лисенка А.О. інтересів позивача у справі про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. за № 6961 від 12 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 1 000 грн. за одну годину роботи.

Згідно з Актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 22 липня 2021 року адвокатом виконані наступні роботи/надано послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі (1 год.) вартістю 1000 грн.; підготовка та подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (4 год.), вартістю 4 000 грн.; підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову (3 год.) вартістю 3 000 грн.; підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів (1 год.) вартістю 1 000 грн.; підготовка та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (1 год.) вартістю 1 000 грн. Загальна вартість робіт склала 10 000 грн.

Відповідно до товарного чеку від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 було сплачено гонорар адвоката на суму 10 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції задовольняючи вимоги частково, виходив з того, що дана справа незначної складності, розглядається в порядку спрощеного провадження та враховуючи що розмір гонорару не повинен бути надто обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Відтак, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним із складністю цієї справи.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу (постанова Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі № 640/18402/19).

Разом з тим, за змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, за якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд касаційної інстанції неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Дослідивши матеріали справи, заявлені вимоги, надані стороною позивача докази на понесення нею судових витрат на правничу допомогу, перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат на правову допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним із складністю справи.

Відтак, висновок суду першої інстанції про можливість зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн. керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права є правомірним на не надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат понесених на правову (правничу) допомогу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку по суті заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.368,372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: