Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/7/22
Єдиний унікальний №733/602/20
Рішення

Іменем України

21 червня 2022 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі: В.Ю. Литвиненко,

за участю відповідачки ОСОБА_1

та представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 та Ічнянська міська рада Чернігівської області про виділ частки домоволодіння, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 та Ічнянська міська рада Чернігівської області про виділ частки домоволодіння, що є у спільній власності. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/2009/15-ц від 17 лютого 2020 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування на ј частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , спадкоємцем якого був ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив на неї своїх спадкових прав, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи спірні стосунки із відповідачкою ОСОБА_4 співвласницею вищевказаного житлового будинку, вона не може укласти з нею договір про поділ нерухомого майна, оскільки остання заперечує проти його укладення, а тому між ними існує спір про порядок користування даним домоволодінням. Просить суд виділити їй в натурі ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 (Варіант №3), а саме: 1-1 тамбур 6,4 м?, 1-2 частину коридора 3,8 м?, 1-5 кімната 7,9 м?, 1-6 кімната 16,5 м?, разом ж/будинку 34,6 м?, стягнути з відповідачки на її користь витрати по сплаті судового збору, витрати на залучення експерта та проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 в розмірі 8008 гривень 00 копійок, а також за отримання надлишку 2,2 м? при розподілі на ѕ і ј частки, стягнути з неї на користь першого співвласника відповідачки ОСОБА_4 компенсацію в розмірі 4243,00 грн.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовільнити та виділити їй в натурі ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 (Варіант №3), а саме: 1-1 тамбур 6,4 м?, 1-2 частину коридора 3,8 м?, 1-5 кімнату 7,9 м?, 1-6 кімнату 16,5 м?, разом ж/будинку 34,6 м?, стягнути з відповідачки на її користь витрати по сплаті судового збору, витрати на залучення експерта та проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 в розмірі 8008 гривень 00 копійок, а також за отримання надлишку 2,2 м? при розподілі на ѕ і ј частки, стягнути з неї на користь першого співвласника відповідачки ОСОБА_4 компенсацію в розмірі 4243,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити позивачці в позові.

Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти позову та вказала на те, що ОСОБА_4 , разом із позивачкою по справі, є співвласником будинку в АДРЕСА_1 та зазначила, що згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 від 14.02.2019 року, при виділі позивачці в натурі ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 за варіантом розподілу № 3 (Варіант № 3), даний висновок містить вимогу про обов`язкову добудову тамбуру входу для забезпечення ізольованого користування приміщеннями обома співвласниками, але не зазначає розмір такого тамбуру. Крім того, земельна ділянка, на якій розташований будинок, не розподіляється між сторонами і залишається у спільному користуванні обох співвласників, а тому для будівництва такої прибудови у дворі загального користування є обов`язкова згода іншого співвласника. Також враховуючи те, що такі роботи, як добудова приміщення не відносяться до переобладнання, а потребують дозволу відповідного органу влади та/або місцевого самоврядування на здійснення такого будівництва, а саме, прибудови тамбуру та втручання в огороджувальні несучі конструкції для облаштування дверного прорізу в несучій стіні та необхідних висновків відповідних органів, а також відсутність наданих позивачкою доказів щодо отримання нею відповідних документів щодо приєднання та підключення до інженерних мереж для забезпечення такої прибудови газовим опаленням, водопостачанням та енергопостачанням, а тому просила в позові ОСОБА_3 відмовити, оскільки такі запропоновані експертом варіанти поділу не відповідають вимогам п.п. 2.22, 2.24, ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», які діяли на момент проведення експертизи та п.п. 5.18, 5.19 ДБН В.2.2.-15:2019 та не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області в судове не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У рішенні ЄСПЛ від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 червня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Ічнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 та Ічнянська міська рада Чернігівської області про виділ частки домоволодіння, що є у спільній власності.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/2009/15-ц від 17 лютого 2020 року за ОСОБА_3 було визнано право власності в порядку спадкування на ј частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованому в АДРЕСА_1 , належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , спадкоємцем якого був ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив на неї своїх спадкових прав, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-9, 16).

Даний будинок з надвірними будівлями та спорудами знаходиться у спільній частковій власності позивачки та відповідачки ОСОБА_4 . Добровільно провести поділ в натурі майна з відповідачкою не виявляється можливим через її небажання зробити це, що перешкоджає реалізації права позивачки на виділ своєї частини будинку в добровільному порядку шляхом укладання нотаріально посвідченого договору.

Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належить по ј частині ОСОБА_3 та ѕ частини ОСОБА_4 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2020 року № 210991259 (а.с. 16) та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.02.2020 року № 200460368.

Спірний будинок має наступні характеристики згідно технічного паспорту № 10 від 29.04.2020 року, виданого ПП «Інвентаризатор Ічнянщини»: житловий будинок А-1 який складається з: 1 тамбура площею 6,4 кв. м.; 2 коридору площею 9,3 кв.м.; 3 кладової площею 7,8 кв.м.; 4 коридору площею 4,8 кв.м.; 5 кімнати площею 7,9 кв.м.; 6 кімнати площею 16,5 кв.м.; 7 кімнати площею 15,1 кв.м.; 8 вітальні площею 12,3 кв.м.; 9 кухні-котельні площею 9,0 кв.м.; 10 санвузла площею 5,6 кв.м.; 11 мансарди-коридора площею 11,6 кв.м.; 12 мансарди-кімнати площею 23,3 кв.м.; усього 129,6 кв.м. (а.с. 10-15).

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч.1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суд встановив, що договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, а також договір про поділ цього майна між позивачкою та відповідачкою, як між співвласниками, не укладався та домовленості з цього приводу між ними відсутні.

Відповідно до вимог статі 110 ЦПК України висновок експерта оцінюється судом за правилами статті 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Наявний в матеріалах справи висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4941-4943/18-24 від 14 лютого 2019 року, здійснений експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ, відповідає вимогам статтей 77, 78, 108, 110 ЦПК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт регулюється Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 № 55.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до абзацу першого п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 цієї постанови виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13, а також постанові від 23 січня 2019 року у справі № 757/24164/17-ц.

Відповідно до висновку експерта № 4941-4943/18-24 від 14 лютого 2019 року вказано про можливість здійснення поділу спірного будинку на ј та ѕ частини та запропоновані три варіанти поділу.

Позивачка в позові просила здійснити поділ (виділ частки) будинку з надвірними будівлями за варіантом № 3, який зазначений у висновку експерта.

При визначенні варіанту поділу спірного житлового будинку, суд вважає за необхідне зупинитися саме на варіанті № 3 судової будівельно-технічної експертизи, який, на думку суду, буде найбільш прийнятним для них та справедливим.

Такий варіант розподілу будинку максимально забезпечує однакові умови для співвласників, співпадає з фактичним порядком користування, який склався протягом тривалого часу, потребує найменше ремонтно-будівельних робіт, забезпечує зручне користування і експлуатацію будинку та його частинами.

Доводи відповідачки та її представника про те, що спірний будинок з надвірними будівлями не може бути предметом поділу (виділу), оскільки в ньому є самочинно збудоване приміщення (льох), суд вважає безпідставними, оскільки будівництво об`єкта нерухомого майна, його реконструкція, перебудова, надбудова вже існуючого об`єкта, є самочинними за наявності будь-якої з умов, зазначених у статті 376 ЦК України. Збудований льох не потребує надання дозволів органів місцевого самоврядування та дозволів на виконання будівельних робіт, а тому не є самочинними в розумінні даної норми закону. Крім того, згідно повідомлення директора КП «Архітектура Ічнянщини» від 01.06.2022 року № 27-22 (а.с. 186), всі 3 варіанти поділу житлового будинку не передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні мережі загального користування, а отже, не потребують документації на право їх виконання та після виконання зазначених робіт, введення об`єкта в експлуатацію згідно ст. 152 ЖК України, не потрібне, а тому доводи відповідача про неможливість поділу спірного будинку в зв`язку з будівництвом тамбуру входу для забезпечення ізольованого користування приміщенням, запропоноване експертом як варіант виділу без дозволу органів місцевого самоврядування в розумінні ст. 152 ЖК України є безпідставними.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що поділ спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , необхідно здійснити за варіантом № 3 поділу згідно з висновком експерта № 4941-4943/18-24 від 14 лютого 2019 року, а саме, ОСОБА_3 виділити в натурі ј частку із житлового будинку з надвірними будівлями: у житловому будинку А-1: 1-1 тамбур 6,4 м?, 1-2 частину коридора 3,8 м?, 1-5 кімната 7,9 м?, 1-6 кімната 16,5 м?, разом по ж/будинку 34,6 м?; у надвірних будівлях та спорудах: Пг погріб, Д-1 Баня, частина огорожі, ворота з хвірткою, разом по будівлям та спорудам: 34,6 м?. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 щодо співвласника ОСОБА_4 у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 у зв`язку з виділом їй у натурі ј частки цього майна.

Відповідачці ОСОБА_4 виділити в натурі ѕ частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 : у житловому будинку А-1: 1-2 частина коридора 5,5 м?, 1-3 кладова 7,8 м?, 1-4 коридор 4,8 м?, 1-7 кімната 15,1 м?, 1-8 вітальня 12,3 м?, 1-9 кухня-котельня 9,0 м?, 1-10 санвузол 5,6 м?, 1-11 коридор 11,6 м?, 1-12 кімната 23,3 м?, разом по ж/будинку: 95,0 м?; у надвірних будівлях та спорудах: Б-1 господарська будівля (літня кухня), Б-1 господарська будівля (кімната), Б-1 Господарська будівля (гараж), частина огорожі, ворота з хвірткою, разом по будівлям та спорудам: 95,0 м?. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 щодо співвласника ОСОБА_3 у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 у зв`язку з виділом у натурі ѕ частки цього майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4243 гривні 00 копійок грошової компенсації за зменшення її ідеальної частки при виділі частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по в АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 провести ремонтно-будівельні роботи: улаштувати тамбур входу; обладнати вхідний дверний проріз; улаштувати перегородку в коридорі 1-2; обладнати дверні прорізи між приміщеннями 1-2, 1-5 та 1-6; демонтувати та закласти дверний поріз між приміщеннями 1-4, 1-5, 1-6 та 1-6, 1-7.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із проведенням експертизи.

Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю, то з відповідачки на її користь належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення судових витрат в розмірі 8008 гривень за проведення судової експертизи суд вважає відмовити, в зв`язку з тим, що позивачкою не надано відповідних доказів.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356-358, 361, 364, 367, 376 ЦК України, статтею 41 Конституції України, Постановою Верховного Суду № 501/2148/17 від 19 травня 2021 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 та Ічнянська міська рада Чернігівської області про виділ частки домоволодіння, що є у спільній сумісній власності, задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в натурі ј частину із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 : у житловому будинку А-1: 1-1 тамбур 6,4 м?, 1-2 частину коридора 3,8 м?, 1-5 кімната 7,9 м?, 1-6 кімната 16,5 м?, разом по ж/будинку 34,6 м?; у надвірних будівлях та спорудах: Пг погріб, Д-1 Баня, частина огорожі, ворота з хвірткою, разом по будівлям та спорудам: 34,6 м?.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 щодо співвласника ОСОБА_4 у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 у зв`язку з виділом їй у натурі ј частки цього майна.

Виділити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в натурі ѕ частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 : у житловому будинку А-1: 1-2 частина коридора 5,5 м?, 1-3 кладова 7,8 м?, 1-4 коридор 4,8 м?, 1-7 кімната 15,1 м?, 1-8 вітальня 12,3 м?, 1-9 кухня-котельня 9,0 м?, 1-10 санвузол 5,6 м?, 1-11 коридор 11,6 м?, 1-12 кімната 23,3 м?, разом по ж/будинку: 95,0 м?; у надвірних будівлях та спорудах: Б-1 господарська будівля (літня кухня), Б-1 господарська будівля (кімната), Б-1 Господарська будівля (гараж), частина огорожі, ворота з хвірткою, разом по будівлям та спорудам: 95,0 м?.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 щодо співвласника ОСОБА_3 у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 у зв`язку з виділом у натурі ѕ частки цього майна.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провести ремонтно-будівельні роботи: улаштувати тамбур входу; обладнати вхідний дверний проріз; улаштувати перегородку в коридорі 1-2; обладнати дверні прорізи між приміщеннями 1-2, 1-5 та 1-6; демонтувати та закласти дверний поріз між приміщеннями 1-4, 1-5, 1-6 та 1-6, 1-7.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) гривні 00 копійок грошової компенсації за зменшення ідеальної частки при виділу частки із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Треті особи: ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області, місце знаходження: м. Ічня, площа Т.Шевченка, 1 Чернігівської області, .

Повне судове рішення складено 30 червня 2022 року.

Суддя Т. В. Карапиш