Ухвала

07 липня 2022 року

м. Київ

справа № 754/3132/16-ц

провадження № 61-5956ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка Івана Миколайовича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності: на 1/2 частину автомобіля Daihatsu Sirion, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Bens ML 320, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,1021 га, кадастровий номер 322081301:00:001:0233.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просив: визнати його особистою приватною власністю земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,1021 га, кадастровий номер 322081301:00:001:0233; припинити право спільної сумісної власності подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на його ім`я; визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - автомобіль Mercedes-Bens ML 320, автомобіль Daihatsu Sirion, компенсацію за автомобіль ВМW 118; поділити набуте за час шлюбу майно, а саме - виділити в порядку поділу майна в його особисту приватну власність автомобіль Mercedes-Bens ML 320; виділити в порядку поділу майна в особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль Dathatsu Sirion та грошові кошти від продажу автомобіля ВМW 118; стягнути на його користь кошти в сумі: 134 800 грн, що являє собою 1/2 частину різниці вартості часток, що виділені йому і ОСОБА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог: про припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з присудженням йому грошову компенсацію за 1/2 частину вказаної квартири в сумі: 619 225,50 грн; про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; про визнання права власності на автомобіль Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1298, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; про визнання права власності на 1/2 частину мотоцикла Suzuki VZR 1800, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; про визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,1021 га, кадастровий номер 322081301:00:001:0233; про стягнення судового збору, та в зазначеній частині закрито провадження у справі.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року первісний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1298, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Bens ML 320, 1998 року випуску, об`єм двигуна 3199, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,1021 га, кадастровий номер 322081301:00:001:0233. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1298, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Bens ML 320, 1998 року випуску, об`єм двигуна 3199, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, площею 0,1021 га, кадастровий номер 322081301:00:001:0233. Зустрічний позов задоволено частково. Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано об`єктами права спільної сумісності власності подружжя: автомобіль Dathatsu Sirion, реєстраційний номер НОМЕР_1 і автомобіль Mercedes-Bens ML 320, реєстраційний номер НОМЕР_2 та компенсацію вартості автомобіля ВМW 118, реєстраційний номер НОМЕР_4 в сумі: 284 700 грн. Виділено в особисту приватну власність ОСОБА_2 автомобіль Mercedes-Bens ML 320, 1998 року випуску, об`єм двигуна 3199, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Mercedes-Bens ML 320, 1998 року випуску, об`єм двигуна 3199, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Виділено в особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як одного з подружжя. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля Dathatsu Sirion, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як власника. Виділено ОСОБА_1 компенсацію вартості автомобіля ВМW 118, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску в сумі: 284 700 грн. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину компенсації вартості автомобіля ВМW 118, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску в сумі: 284 700 грн., як одного з подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 134 800 грн - різниці компенсації вартості 1/2 частини майна. В задоволенні іншої частини позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року. ОСОБА_1 подала апеляційні скарги на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року та ухвалу цього суду від 05 листопада 2021 року про відмову в задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року (повний текст якої складено 01 червня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_2 про виділення в його особисту приватну власність автомобіля Mercedes-Bens ML 320, (1998 року випуску, об`єм двигуна 3199, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), виділення в особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіля Daihatsu Sirion, (2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року залишено без змін.

29 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хоменко І. М. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 134 800 грн - різниці компенсації вартості 1/2 частини майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Хоменко І. М. вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року у справі № 158/2229/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Хоменко І. М. зазначив, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Разом з тим формальне посилання заявника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та без наведення переконливих аргументів на підтвердження цих обставин не може бути підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Хоменко І. М. заявив клопотання про зупинення дії рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року, посилаючись на те, що воно є несправедливим, незаконним, помилковим і таким, що поставить ОСОБА_1 у складне майнове становище у воєнний час.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

За змістом наведених правових норм суд касаційної інстанції може зупинити дію лише того судового рішення, яке не передбачає примусового виконання. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року в оскарженій заявником частині передбачає примусове виконання, тому немає правових підстав для зупинення його дії. Крім цього, доводи клопотання не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання судового рішення, зокрема документів про відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії чи виконання на час перегляду справи в касаційному порядку. Враховуючи зазначене, в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка І. М. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка Івана Миколайовича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу № 754/3132/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка Івана Миколайовича про зупинення дії рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 08 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко