Справа № 372/280/22
Провадження № 2-704/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 в грудні 2021 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в якому просила зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні належною позивачу земельною ділянкою АДРЕСА_1 , а саме привести огорожу між земельними ділянками №47,48 у відповідність до п.6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій».

В обгрунтування позову зазначила, що є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 0,0733 га цільове призначення для ведення садівництва. Відповідач ОСОБА_7 є власником, а її дочка ОСОБА_4 є користувачем суміжної земельної ділянки № НОМЕР_1 . Навесні 2021 між вказаними земельними ділянками ОСОБА_4 встановила огорожу із суцільних металевих листів висотою від 2,08 до 2,64. Внаслідок непрозорості огорожі спричинилося затінення земельної ділянки, погіршилось провітрювання, що перешкоджає нормальному розвитку рослин. Крім того, встановлення огорожі призвело до порушення інсоляційного режиму земельної ділянки позивача.

Ухвалою суду від 23.02.2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

19 травня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_4 з проханям відмовити в задоволенні позову через його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_7 в травні 2022 року звернулась до суду з зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просила зобов`язати ОСОБА_6 відновити за власний рахунок становище земельної ділянки кадастровий номер :03:019:0021 в СТ «Мрія» с.Підгірці Обухівського району до становища, яке існувало до моменту порушення, а саме зобов`язати ОСОБА_6 звільнити поверхню цієї земельної ділянки з північної її сторони на межі з земельною ділянкою кадастровий номер :03:019:0020 від паркану з бетонного фундаменту та сітки-рабиці.

В обгрунтування зустрічного позову відповідач зазначила, що є одноособовим власником земельної ділянки АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:019:0021. З північної сторони де її ділянка межує з земельною ділянкою позивача встановлено два паркани, один з яких, той що встановлений ОСОБА_6 , складається з бетонної основи та сітки рабиці, а інший із металопрофілю. Як було з`ясовано позивачем, встановлений власником ділянки № НОМЕР_2 паркан проходить по території належної їй ділянки № НОМЕР_1 , тобто фактична межа у вигляді паркану з бетонного фундаменту та сітки-рабиці зміщена в бік земельної ділянки її власника, на що останній свого дозволу на давав.

Ухвалою суду від 19 травня 2022 року зустрічна позовна заява ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнята до спільного розгляду з позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

08.06.2022 року до суду надійшов відзив на зустрічний позов ОСОБА_6 в якому представник позивача просив залишити його без задоволення через необгрунтованість.

21.06.2022 року представником ОСОБА_7 подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року підготовче провадження закрито справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та показав, що сторони у справі є суміжними землекористувачами. Належні їм земельні ділянки розділяв паркан встанволений позивачем з сітки-рабиці. Навесні 2021 року відповідач ОСОБА_4 за вказаним парканом із свого боку встановила огорожу із суцільних металевих листів. Висота вказаного паркану не відповідає вимогам п.6.7 ДБН Б.2.2-5:2011, яким встановлено, що висота огороджень на межі сусідніх земельних ділянок не має бути більша ніж 2 м. Висота сусідського паркану становить від 2.08 до 2,64 м, що негативно впливає на інсоляційний режим земельної ділнки позивача, погіршує провітрювання та перешкоджає нормальному розвитку рослин. У зустрічному позові представник позивача просив відмовити, оскільки зміщення меж земельної ділянки позивача у бік земельної ділянки відповідача ОСОБА_7 є допустимою похибкою та права останньої не порушує.

Представник відповідачів ОСОБА_5 щодо задоволення позову ОСОБА_6 заперечив, просив задовольнити вимоги зустрічного позову. Показав, що спір між сторонам виник після встановлення навесні 2021 року на території земельної ділянки №47 системи відеоспостереження за допомогою якої здійснюється фіксація всіх обставин і подій, що відбуваються на земельній ділянці № НОМЕР_1 , на що власник вказаної земельнї ділянки згоду не давала. В зв`язку з даними подіями на земельній ділянці відповідача ОСОБА_7 було і зведено спірний паркан. Зазначає, що висота вказаного паркану не перевищує допустимої, а доводи представника позивача про те, що він не має бути вищим 2 м. є помилковим, оскільки зазначені ним ДБН не стосуються забудов в Садових Товариствах. Крім того, шкода від спірного паркану позивачем не доведена. Вказує, що в ході розгляду справи було встановлено, що паркан позивача зміщено в бік земельної ділянки відповідача, а саме від точки 5 на 0,46 м., від точки 1 на 0,45 м. Просить також врахувати, що на час звернення з позовом до суду ОСОБА_6 не була власником земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_4 показала, що у березні 2021 року на території земельної ділянки №47 була встановлена система відеоспостереження яка фіксувала також все, що відбувається на сусідній земельній ділянці АДРЕСА_2 без відповідної на те згоди. Оскільки встановлений паркан перешкоджає здійсненню відеоспостереження ОСОБА_6 і звернулась до суду з вказаним позовом.

Судовий експерт Сверида О.М. в судовому засіданні висновком №3180 від 10.12.2021 року за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження підтримав та пояснив, що він проводив обстеження огорожі між ділянками № НОМЕР_2 і АДРЕСА_2 зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :03:019:0020 в присутності ОСОБА_6 . Висота огорожі з профнастилу відносно спланованого рівня землі складає від 2,08 до 2,64 м., що не відповідає вимогам 6.7. ДБН Б.2.2.-5:2011 яким регулюються благоустрій прибудинкових територій.

Судовий експерт Коваленко Л.А. в судовому засіданні підтримала висновок №233/05-2022 від 17.05.2022 за результатами проведення земельно-технічної експертизи підтримала, зазначивши, що встановлений з боку ОСОБА_8 паркан проходить по території земельної ділянки, що належить ОСОБА_9 і фактична межа у вигляді паркану з бетонного фундаменту та сітки-рабиці зміщена в бік земельної діялнки ОСОБА_9 на 55 см. При цьому експерт зазначила, що досліджувала лише відповідність координат межі земельної ділянки та встановленого на ньому з боку ОСОБА_6 паркану. Крім того, вказала, що норми ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій» висота парканів (огорож) земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення садівництва в садових товариствах не застосовується.

Судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав висновок проведеної ним експертизи №3225 від 18.08.2022 та вказав, що ним було проведено обстеження земельних ділянок та прилеглої території в присутності власниці земельної ділянки № НОМЕР_2 Козенюк ОСОБА_11 . Під час обстеження власники суміжних земельних ділянок були відсутні. Оскільки в наданих на дослідження матеріалах відсутня технічна документація із землеустрою, на підставі якої була сформована земельна ділянка :03:019:0020 в базі даних Державного земельного кадастру, то дослідження проведено по наявних матеріалах з використанням з дозволу замовника експертизи відомостей про координати кутів поворотів меж земельних ділянок , що містяться в Державному земельному кадастрі. З фактичних меж досліджуваної земельної ділянки, а також декількох суміжних земельних ділянок було встановлено їх зміщення, розмір і однаковий напрямок яких вказують на наявність систематичного характеру, що виникло під час встановлення зовнішніх меж земельних ділянок при розробці техдокументації та формування земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши представників сторін, судових експертів, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що як первісний позов ОСОБА_6 так і зустрічний позов ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником земельної діялнки площею 0,071 га кадастровий номер :03:019:0021 цільове призначення для садівництва в с.Підгірці Обухівського району Садове Товариство «Мрія», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2006 року державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори Бірюк О.А.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.05.2022 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж.В., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,0733 га, кадастровий номер :03:019:0020 цільове призначення для колективного садівництва в с.Підгірці Обухівського району Садове Товариство «Мрія».

Згідно Висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №3180 від 10.12.2021 висота огородження (паркану) з профнастилу між земельними ділянками №47 і №48 не відповідає вимогам п.6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», яким передбачено, що висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Із статуту Садівницького Товариства «Мрія» затвердженого Рішенням Загальних зборів членів Садівницького Товариства «Мрія» протоколом №3 від 23 травня 2017 року вбачається, вказане СТ є обслуговуючим кооперативом, створеним засновниками на добровільних засадах, шляхом об`єднання фізичних та юридичних осіб для надання послуг переважно членам СТ на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів. Садівницьтке товариство діє на підставі Статуту, який регулює, зокрема, мету та види діяльності, права та обов`язки товариства, умови і порядок прийому в члени та вибуття з нього, права та обов`язки членів товариства, визначає органи управління тощо. Вказаним статутом питання облаштувань огорож (парканів) в товаристві не визначено.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №233/05-2022 від 17.05.2022 встановлений паркан з північної сторони на земельній ділянці кадастровий номер :03:019:0021 не відповідає координатам поворотних точок меж земельної ділянки, які містяться в Технічній документації із землеустрою щодо встановлення (авідновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_9 для ведення садівництвав СТ «Мрія», яка розроблена у 2013 році. В межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0021 знаходиться паркан встановлений власником земельної ділянки кадастровий номер :03:019:0020. Нормами ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», зокрема п.6.7 встановлена висота паркану (огорожі) для земельних ділянок і прибудинкової території садибної забудови. Оскільки икористання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до Закону та статутів цих товариств, то нормами ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій» висота встановлення паркану (огорожі) земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в межах садового товариства не визначена.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи в цивільній справі №372/280/22 №3225 від 18.08.2022 фактичні межі земельної ділянки, що визначені по зовнішньому краю бетонного фундаменту паркану сітка-рабиця не відповідають межам земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0020, зазначеним у відомостях Державного земельного кадастру. Фактична межа земельної ділянки з північного боку зміщена відносно меж земельних ділянок в Державному земельному кадастрі в південному напрямку на 0,40 0,44 м, з південного боку зміщена в південному напрямку на 0,44-0,47 м., з західного боку зміщена в східному напрямку на 0,74-0,77 м, зі східного боку зміщена в східному напрямку на 0,77 м. Розміри і однакові напрямки зміщення фактичної межі досліджуваної земельної ділянки, а також фактичних меж декількох суміжних земельних ділянок вказують на наявність систематичного характеру даного зміщення, що виникло під час встановлення зовнішніх меж земельних ділянок при розробці технічної документації із землеустрою та формуванні земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Фактичні межі земельних ділянок з боку проїзду загального користування зміщені відносно меж земельних ділянок в Державному земельному кадастрі в одному південно-західному напрямку. Межі земельних ділянок, що належать позивачу та відповідачу, є суміжними (не перетинаються) та мають одну довжину 44,80. Суміжні кути повороту мають ідентичні координати. Накладення меж земельних ділянок в базі даних Державного земельного кадастру відсутні.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з частинами першою та другою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач ОСОБА_6 звертаючись до суду з даним позовом посилалась на те, що відповідачем ОСОБА_4 на межі земельних ділянок сторін у справі зведено паркан (огорожу) яка не відповідає вимогам п.6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011, має висоту від 2,08 до 2,64 м, що спричиняє затінення земельної ділянки позивача, погіршує провітрювання, що шкодить нормальному розвитку рослин, а також призвело до порушення інсоляційного режиму земельної ділянки позиача.

Суд не погоджується з доводами представника позивача, що ДБН Б.2.2.-5:2011 регулюють спірні правовідносини оскільки вони стосуються земельних ділянок прибудинкової території садибної забудови, до яких земельні ділянки сторін у справі не належать. В статуті Садового Товариства «Мрія» вимоги та обмеження до встановленя парканів не визначені.

При цьому суд враховує, що належних та допустимих доказів негативних наслідків від наявноті спірного паркану, стороною позивача суду не надано.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_7 , то суд також приходить до висновку, що вказані вимоги відповідачем доказово не обгрнутовані.

Так, сторонами у справі визнається, що спору щодо фактичних меж користування належними їм земельними ділянками не має. З матеіралів справи вбачається, що огорожа з боку земельної ділянки ОСОБА_6 збудована в 1995 році і з того часу жодних претензій у суміжного землевласника з цього приводу не було.

Висновок судового експерта Коваленко Л.А. №23305-2022 від 17.05.2022 на який посилалась відповідач, як на підставу зустрічного позову, на думку суду хоч і містить висновки, що встановлений з північної сторони паркан не відповідає координатам поворотних точок меж земельної ділянки ОСОБА_12 та фактично знаходиться в межах земельної ділянки :03:019:0021, однак зважаючи на об`єкти дослідження та вирішувані експертом завдання, не є підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки при проведенні вказаної експертизи причини зміщення не з"ясовувались, встановленння (відновлення) меж земельних ділянок сторін у справі не проводилось.

Згідно висновку судового експерта Дощечкіна О.І. від 18.08.2022 року №3225, який не приймати до уваги суд підстав не вбачає, має місце зміщення земельних ділянок СТ "Мрія" в т.ч. №47 та №48, яке могло виникнути під час встановлення зовнішніх меж земельних ділянок при розробці технічної документації із землеустрою та формуванні земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав відповідача ОСОБА_7 позивачем ОСОБА_6 суду не надано.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 15, 16, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа ОСОБА_4 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29 грудня 2022 року.

Суддя Т.В. Проць