Провадження №: 2/755/6658/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від поданого від її імені позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

27 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.

16 квітня 2021 року представник позивача - адвокат Лебеденко М.Б. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту поданої заяви позивач просив суд: « Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошової компенсації у розмірі 110 623 гривні 11 копійок, що становить вартість Ѕ частки автомобіля марки PEUGEOT, модель 308, тип легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошової компенсації у розмірі 134 733 гривні 27 копійок, що становить вартість Ѕ частки автомобіля марки TOYOTA, модель COROLA, тип загальний - легковий - легковий Седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 ».

08 квітня 2021 року (вх.№25194) представник відповідача - адвокат Боряк Г.Ю. подала до суду зустрічний позов від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на транспортні засоби, відповідно до предмету позову позивач просить суду: «Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки PEUGEOT, модель 308, номер кузова НОМЕР_3 . Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки TOYOTA, модель COROLA, номер кузова НОМЕР_4 . У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити в повному обсязі».

08 червня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на транспортні засоби.

Об`єднано в одне провадженні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошові компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на транспортні засоби.

Розгляд цивільної справи продовжено за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. ( ст.189 Цивільного процесуального кодексу України)

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. ( ч.1 ст.200 ЦПК України)

18 червня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про призначення у цивільній справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до проведення експертами судової експертизи.

18 листопада 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі.

10 червня 2022 року ( вх.№15945) до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відмову від позову.

Учасники цивільного процесу в підготовче судове засідання не з`явились, від представника позивача - адвоката Лебеденко М.Б. надійшла заява про розгляд заяви про відмову у позові у відсутності позивача та його представника.

В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснювалось.

Оцінивши наведені позивачем за первісним позовом підстави для відмови від позову та закриття провадження у справі, суд приходить до наступних висновків.

Зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. ( п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України)

Виходячи з положень ч.ч. 1-3, 5 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 добровільно відмовилась від первісного позову, який пред`явлено до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, з наслідками відмови від позову та закриття провадження у цивільній справі, як це передбачено ч.2 ст. 256 ЦПК України, позивач та її представник ознайомлені, при визначених обставинах відмова позивача від позову не протирічить закону, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, тому наявні підстави прийняти у позивача відмову від позову, що є підставою для закриття провадження у справі.

У відповідності до п.5, ч.1, ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 206, 255, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову від позову позивача по первісному позову ОСОБА_1 , який пред`явлений до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Закрити провадження у цивільній справі в частині вимог, які пред`явлено за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я