Справа № 212/2084/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді: Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О., представника позивача - адвоката Олешицької В.Е., представника відповідача - Блажко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

встановив:

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що з червня 1992 року позивач працював на шахті Родіна Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком) на різних посадах, 21 жовтня 2020 року був звільнений з роботи відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. Стаж роботи у цеху в умовах впливу шкідливих факторів складає 26 років 03 місяці. Робота у підземних умовах за час трудових відносин з відповідачем негативно вплинула та стан здоров`я позивача, що призвело до виникнення у нього хронічного професійного захворювання. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з враженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В, легенева недостатність першого-другого ступеня. По факту виникнення хронічного професійного захворювання було проведено розслідування та складено акт за формою П-4. Висновком МСЕК від 22 березня 2022 року позивачу вперше встановлено 65 % втрати професійної працездатності безстроково та ІІІ групу інвалідності, противопоказана важка фізична праця, переохолодження, тривала хода, вимушена поза. Позивач вважає, що підприємство відповідача не створило для нього безпечних, нешкідливих умов праці він отримав професійне захворювання, через яке порушено його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. З моменту отримання хронічного професійного захворювання позивач відчуває фізичні страждання та біль. Внаслідок систематичного отримання медичної допомоги, позивач відчуває психологічний дискомфорт, почуття розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганий сон на фоні сильних больових відчуттів та кашлі, що спричиняє задуху. На теперішній час самопочуття не поліпшується, негативні зміни є незворотними, що викликає у позивача переживання, страждання та стрес. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 422 500 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року за клопотанням представника відповідача розгляд вказаної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 скористалась правом надання відзиву в якому зазначила, що АТ Кривбасзалізрудком, зважаючи на втрату професійної працездатності позивача, загальний стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів частково погоджується з компенсацією виплати моральної шкоди у розмірі 137312,50 грн. Крім того, що через введення воєнного стану на території України та активними бойовими діями у певних регіонах унеможливлюють виконання рішення суду, оскільки основним споживачем АТ Кривбасзалізрудком є ПрАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, яке знаходиться у фізичній та економічній блокаді в місті Маріуполь під загрозою знищення. На даний момент, якнайменш до закінчення воєнного стану відвантаження продукції АТ Кривбасзалізрудком основним покупцям призупинено, кошти від реалізації продукції не надходитимуть, що істотно ускладнює виконання рішення суду. Невелику частину коштів від реалізації продукції, які підприємству вдається заробити та заощадити, АТ Кривбасзалізрудком направляє на першочергові витрати: податки та інших обов`язкові платежі, заробітну плату працівникам, сплату середнього заробітку працівникам, що виконують свій обов`язок в лавах ЗСУ та територіальної оборони. Також, Національним банком України було відкориговано правила щодо операцій в іноземній валюти внаслідок чого з 1 березня 2022 року уповноваженим установам заборонено здійснювати за дорученням клієнтів торгівлю валютними цінностями, що позбавляє відповідача можливості користуватися валютою, яка отримана від зовнішніх покупців. У зв`язку із наведним просили суд частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши моральну шкоду у розмірі 137312, 50 грн., а також відстрочити виконання рішення суду на строк до закінчення воєнного стану.

25 травня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що компенсація виплати моральної шкоди, яка визнається відповідачем у розмірі 137312,50 грн. є заниженою та не відповідає характеру заподіяної позивачеві шкоди. Відповідач неуважно та безвідповідально віднісся до написання відзиву, невірно вказаний розмір відшкодування, а визнаний відповідачем розмір моральної шкоди 137312,50 грн. визначалося для іншого працівника, як це вказано у прохальній частині відзиву. Відповідачем не було надано належної уваги до обставин позову позивача, а взято шаблонний відзив, який подавався до суду. Таке відношення до працівника відображає саме сутність відповідача і показує відношення останнього до умов праці та забезпечення працівника необхідними засобами безпеки. Крім того, відзив на позовну заяву був направлений на поштову адресу позивача та невірно вказано по батькові, що також є фактом недбалого ставлення з боку відповідача. Позивач працював на підприємстві відповідача 26 років 03 місяці та добросовісно виконував свою роботу. Також, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували виникнення виключних обставин, які давали підстави для відстрочення виконання рішення суду, підприємство відповідача не перебуває у стадії закриття, банкрутства або санації, а тому питання рострочки виконання судового рішення є необгрунтованим, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 137312,50 грн., а також відстрочити виконання рішення суду на строк до закінчення воєнного стану.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача на різних посадах, а саме: з 25.06.1992 року по 31.10.1992 року підземним гірником дільниці внутрішньошахтного транспорту шахти Родіна об`єднання Кривбасруда; з 01.11.1992 року по 08.05.1995 року підземним перекидальником дільниці внутрішньошахтного транспорту шахти Родіна об`єднання Кривбасруда; з 22.01.1997 року по 06.06.2003 року - підземним перекидальником дільниці внутрішньошахтного транспорту шахти Родіна ВАТ Кривбасзалізрудком; з 09.06.2003 року по 31.08.2009 року підземним люковим дільниці внутрішньошахтного транспорту шахти Родіна ВАТ Кривбасзалізрудком; з 01.09.2009 року по 21.10.2020 року підземним підривником дільниці № 16 (вибухові роботи) шахти Родіна ПАТ Кривбасзалізрудком. Звільнений 21 жовтня 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-12).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 11 січня 2022 року № 51, позивачу були встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з враженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня (а.с.19-20).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 03 лютого 2022 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача: працюючи підземним підривником на шахті Родіна АТ Кривбасзалізрудком у період з 01.09.2009 року по 21.10.2020 року ОСОБА_1 виконував в підземних умовах складні підривні роботи в підземних виробках; заряджав шпури, свердловини, камери та iншi виробки, які проводяться для підривних робіт, в т.ч. механiзовано; готував та використовував для підривних робіт забійку; проводив заряджання шрупів і свердловин пневмозарядниками рiзних типів; готував та використовував для підривних робіт забійку; перевіряв справність, готував до заряджання, заряджав та розряджав підривну апаратуру; отримував вибухові речовини та засоби підривання на підземному складi вибухових матеріалів та доставляв їх на дільниці шахти. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механiзацii для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимiв експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив параметрів, аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні. Згiдно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 11.01.2022 року № 51 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 01.11.1992 року по 08.05.1995 року, з 22.01.1997 року по 09.06.2003 року - підземний перекидальник шахти Родіна ВО Кривбасруда, ДП та ВАТ Кривбасзалізрудком; з 10.06.2003 року по 31.08.2009 року - підземний люковий шахти Родіна ВАТ Кривбасзалізрудком (а.с.13-15).

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 03 лютого 2022 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 10 кг і складала 40 кг при допустимій до 30 кг; періодичне перебування у незручній робочій позі 52,4 % при допустимому до 25 %, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014 року. Пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вiльного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,5 разів і складала 3,0 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згiдно вимог Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 року № 1596.

Згідно довідки МСЕК від 22 березня 2022 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: радикулопатія 50 %, ХОЗЛ 15 % безстроково з 14 березня 2022 року та ІІІ групу інвалідності (а.с.17).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями та трудовим каліцтвом позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.27-31).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями ОСОБА_1 первинно безстроково встановлено втрату професійної працездатності 65 % та третю групу інвалідності. Внаслідок чого у позивача змінилися умови життя, він постійно відчуває біль, стан його здоров`я не поліпшується, що викликає у позивача невдоволення, роздратування та депресію.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди "№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 200 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 422 500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Питання щодо відстрочення виконання рішення суду, судом не вирішується, оскільки вказане питання виходить за межі предмету спору та має вирішуватись на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2000 грн.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України Про охорону праці, ст. ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави судовий збір в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А.

Повний текст рішення складено та підписано відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 15 липня 2022 року.

Суддя: М. Д. Власенко