Провадження № 2др/201/84 /2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

19 грудня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Помельнікової Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву позивачки ОСОБА_1 від 05.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10425/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 04.11.2020р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання передати автомобіль власнику (а.с. № 4-9 т. № 1). Пізніше відбулася зміна предмету позовних вимог на позовні вимоги про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля (а.с. № 121-128 т. № 1).

30.11.2022р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Так, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошову компенсацію вартості проданого автомобіля AKURA MDX, 2008р. випуску, державний номер НОМЕР_1 у розмірі 479 736 грн. 56 коп. При ухваленні рішення суду було вирішено питання про розподіл судових витрат, які тільки стосуються судового збору (а.с. № 64-67 т. № 2).

05.12.2022р. від позивачки ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що при ухваленні рішення судом 30.11.2022р. не було вирішено питання про судові витрати позивачки на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 18 200грн. (а.с. № 74-75 т. № 2).

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення була направлена судом відповідачу та його представнику е/пошту 09.12.2022р., про що наявні підтвердження (а.с. № 80, 83, 84 т. № 2).

Відзиву, заперечень або клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката від відповідача суду направлено не було.

Питання про ухвалення додаткового рішення судом вирішується в судовому засіданні 19.12.2022р. без виклику сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами з огляду на положення ч.4.,ч.5 ст. 270 та ч.2 ст. 247 ЦПК України, оскільки виклик сторін для вирішення процесуального питання про ухвалення додаткового рішення суду здійснюється лише у разі необхідності, якої в даній цивільній справі немає, оскільки копія заяви ОСОБА_1 від 05.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення направлена судом відповідачу та його представнику на е/пошту 09.12.2022р.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву позивачки від 05.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення в частині її судових витрат на оплату професійної правової допомоги, надані письмові докази таких судових витрат позивачки, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України питання про винесення додаткового рішення розглядається у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорар та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено.

До заяви від 05.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення суду долучено договір № 12/2021 про надання правової допомоги від 23.02.2021р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Атаманюком І.Л. (а.с. № 76-78 т. № 2), а також Акт прийняття - передачі наданих адвокатом Атаманюком І.Л. правових послуг від 02.12.2022р. (а.с. № 79 т. № 2), з якого вбачається, що такі послуги складають 18 200грн. та позивачка їх сплачує в повному розмірі на момент підписання Акту наданих (виконаних) робіт.

В матеріалах справи також наявний ордер адвоката від 26.04.2021р. (а.с. № 73 т. № 1 ) та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю від 19.12.2018р. (а.с. № 77 т. № 1 ).

Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.11.2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, суд вважає, що такі судові витрати дійсно було пов`язані саме із розглядом даної справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення у матеріалах справи.

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачці у цій справі, варто зазначити наступне.

Приймаючи до уваги, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, суд зазначає, що відповідачем будь-яких клопотань про зменшення розміру цього виду судових витрат, заперечень або відзиву, суду не надіслано.

Тарифи адвоката Атаманюка І.Л. щодо надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 23.02.2021р., на думку суду, є співмірними із рівнем складності справи та тривалістю розгляду цивільної справи, отже судові витрати позивачки відповідають критеріям розумності та співмірності.

На підставі вищевикладеного, виходячи із критеріїв розумності та співмірності, та приймаючи до уваги результати розгляду судом цивільної справи 30.11.2022р., суд зазначає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 18 200 грн. в рахунок компенсації понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, ч.2 ст. 247, ст. 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 від 05.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/10425/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - 18 200 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.