Справа № 450/4081/21 Провадження № 2/450/428/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Протягом багатьох років вона користується 1/2 частиною будинку по АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності згідно договору дарування від 16.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Леон М.В. Вказана частина фактично виділена в натурі, обладнана окремим входом з іншої сторони, земельна ділянка під цією частиною будинку належить їй на праві власності та є повністю відокремленою від іншої половини будинку. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.05.2018 по справі №450/373/14-ц за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яке набрало законної сили 21.05.2019, за нею визнано право власності га 1/4 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як одержану в порядку спадкування по смерті ОСОБА_6 у відповідності до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України. Її право власності на підставі вказаного рішення було зареєстровано в ДРРП станом на 04.11.2019. Вказана у цьому судовому рішенні 1/4 ідеальна частина входить до складу іншої половини цього ж будинку і нею від часу смерті попереднього власника ОСОБА_7 та до цього часу користуються виключно відповідачі. Фактично з 2010 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тривали судові спори з приводу визнання права власності на частки у цьому будинку, спір було завершено лише у 2019 році, тому жодного усталеного порядку користування частинами вказаного житлового будинку між сторонами немає. Їй належить не конкретна 1/4 частина цього будинку, а ідеальна частина, яка в даний час, через чинення їй перешкод, не може бути конкретизована (визначена) в натурі, оскільки вона не має фактично доступу до цих приміщень, проте право власності на таку частину оформлено належним чином і вона має право нею володіти та користуватися. Вона не має реальної можливості володіти та користуватися присудженою їй на підставі рішення суду 1/4 частиною житлового будинку, оскільки відповідачі не допускають її на подвір`я будинку, на її спроби потрапити до будинку реагують дуже агресивно, погрожують застосувати фізичне насильство. Загальна площа будинку становить 95,7 кв.м., належна їй 1/4 частина має умовну площу 23,92 кв.м., не є незначною та може бути виділена в натурі, шляхом обладнання окремого входу.

Позиція відповідачів: представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та зазначив, що позивачці не чинять перешкоди у користуванні нерухомим майном.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

04.10.2021 ухвала про відкриття провадження; 25.11.2021, 24.01.2022, 23.03.2022 ухвали підготовчого судового засідання про відкладення судового засідання; 23.03.2022 заява представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання; 13.05.2022 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 21.07.2022 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи; 22.07.2022 ухвала про відкладення судового засідання.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.05.2018, яке набрало законної сили, у справі №450/373/14-ц позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом №1-938 від 03 квітня 2007р. видане державним нотаріусом Пустомитівської держаної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. по спадковій справі № 85/2007, в частині визнання за ОСОБА_2 право на спадкування 1/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 ; визнано недійсним витяг про реєстрацію права власності за № 14490154 оформлений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 10.05.2007 за реєстраційним номером 2987274 в частині реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на частину будинковолодіння АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 , право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як одержану в порядку спадкування по смерті ОСОБА_6 . Визнано незаконним та скасовано рішення № 75 6-ї сесії 5-го скликання Сокільницької сільської ради від 24.11.2006 в частині передачі гр. ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,1012 га. по АДРЕСА_2 . Сокільники Пустомитівського районного суду Львівської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку; визнано незаконними та скасовано державний акт про право власності на землю серії ЯД №521066 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №01:07:458:00526 на земельну ділянку площею 0,1012 га. кадастровий номер :01:004:0569 передану ОСОБА_2 згідно рішення Сокільницької сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області №75 від 24.11.2006р., а також скасовано державну реєстрацію даного акту. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 187452766 від 04.11.2019, ОСОБА_4 належить 1/4 спільної часткової власності у праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 95,7 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м.

Згідно довідки ОКП «БТІтаЕО» від 30.10.2019, станом на 29.12.2012 житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в цілому:

ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) 1/2 частина на підставі договору дарування 1/2 ідеальної частини житлового будинку, посвідченого Леон М.В., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу р. №6156 від 16.12.2003, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» р. №2987274 від 05.11.2004;

ОСОБА_4 1/4 частина на підставі заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.08.2010, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» р. №2987274 від 11.10.2010;

ОСОБА_2 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Пустомитівською держнотконторою р.№1-938 від 03.04.2007, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» р. №2987274 від 27.03.2007.

Таким чином, будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по 1/4 ідеальній частині та 1/2 ОСОБА_4 та їх частки не виділені в натурі.

Жодних доказів щодо поділу вказаного вище будинку з визначенням конкретної його частини власникам ідеальних часток сторона позивача суду не надала.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 в суді зазначив про відсутність таких перешкод зі сторони його довірительки.

Сторона позивача не надала жодних доказів чинення ОСОБА_4 перешкод у користуванні будинком по АДРЕСА_1 .

Крім того сторона позивача покликається на норми ст. 358 ЦК України, які регламентують здійснення права спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Однак вимог щодо порядку користування спільним майном сторона позивача в даному провадженні не заявляла.

Предметом позову було усунення перешкод в користуванні майном, при цьому жодних доказів чинення таких перешкод позивачем надано не було, зокрема звернень до правоохоронних органів з приводу наявності таких порушень чи будь яких фактичних даних про існування перешкод у користуванні власністю, які були б зафіксовані належним чином.

Крім того, реального поділу будинку по АДРЕСА_1 не здійснено, а тому заявлені позовні вимоги є передчасними.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за недоведеністю таких.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Д. А. Кукса