Справа № 496/5532/21
Провадження № 2/496/204/22
08 червня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пендюри Л.О.
за участю секретаря Диженко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Свої вимоги мотивує тим, що 26.08.2020 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 0599/39.
У відповідності до п. 1.1.12 договору поточний рахунок - відкритий у Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, у тому числі для видачі та обслуговування Кредиту. Відповідно до п. 2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше «25» серпня 2025 року, якщо в інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою.
Згідно п. 3.2.1 договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.
Згідно п. п. 3.3.1. - 3.3.3. Договору всі платежі за ним Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання Банком у договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу Банку без попереднього зарахування таких коштів на Поточний рахунок. Крім того, 17.02.2021 року між AT «Ощадбанк» та Позичальником укладено додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит від 26.08.2020 р. № 0599/39 (далі - Додатковий договір), яким викладено п.3.9.3.2. в наступній редакції: прострочення виконання зобов`язань Позичальником за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів.
Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши кредит у встановленому договорі розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобов`язань, порушив п. п. 3.3.3, 4.3.2 договору, встановлених термінів повернення наданого Кредиту (основної суми та сплати відсотків за Кредит) у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20.10.2021 року складає 29 349,65 (двадцять дев`ять тисяч триста сорок дев`ять, гривень, 65 копійок), через що представник позивача змушений був звернутись до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивача, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частковоз наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 26.08.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 0599/39 (а.с. 7-12).
У відповідності до п. 1.1.12 договору було відкрито поточний рахунок - відкритий у Банку на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, у тому числі для видачі та обслуговування Кредиту.
Відповідно до п. 2.1 договору банк зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник мала право отримати та зобов`язувалася належним чином використати і повернути у передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник була зобов`язана сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних.
Згідно п. 3.2.1. договору Банк здійснював надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.
Згідно п. п. 3.3.1. - 3.3.3. Договору всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання Банком у договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник мала право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу Банку без попереднього зарахування таких коштів на Поточний рахунок.
Позичальник зобов`язувалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплачує проценти відповідно до послідовності визначеної цим договором, про що свідчить підпис відповідачки в договорі.
Відповідно до п. 3.9.3 - 3.9.3.2 договору строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язана погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин): прострочення виконання зобов`язань Позичальника за договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.
17.02.2021 року між AT «Ощадбанк» та Позичальником укладено додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит від 26.08.2020 р. № 0599/39 (далі - Додатковий договір), яким викладено п.3.9.3.2. в наступній редакції: прострочення виконання зобов`язань Позичальником за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів.
Пунктами 3-5 Додаткового договору передбачено, що датою підписання Додаткового договору є дата, зазначена на його першій сторінці, Додатковий договір є невід`ємною частиною Кредитного договору. Додатковий договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженим представником Банку та Позичальником, скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання Сторонами їх обов`язків за Кредитним договором.
Відповідно до п. 4.2.1-4.2.2 договору банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останньою взятих на себе зобов`язань по цьому договору. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Згідно п.п. 4.3.1-4.3.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язана належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання.
У строки, обумовлені Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором.
У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі Збитки.
Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.
Відповідно до п. 8.3. договору, за порушенні: взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми прострочення платежу. (а.с.7-12,15)
Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі надавши позивачці кредит.
Однак відповідачка не належним чином виконала умови договору, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість перед банком.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що банк, у зв`язку із допущеною заборгованістю зі сплати кредиту, скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Суд визнає належними і допустимими докази, які надані позивачем, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості.
В свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом є обґрунтованими, обумовлені договором між сторонами, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу кредитом за період з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 95,06 грн, нарахування позивачем трьох процентів несвоєчасне погашення процентів за користування за період з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 22,36 грн та інфляційних витрат за несвоєчасне погашення основного боргу за кредитом з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 6,00 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 28,13 грн - суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
В статті 89 ЦПК зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звертаючись до суду із позовом позивач просив врахувати в суму заборгованості три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу кредитом за період з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 95,06 грн, нарахувати позивачу три проценти за несвоєчасне погашення процентів за користування за період з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 22,36 грн та інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу за кредитом з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 6,00 грн, а також втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування з 26.08.2020 р. по 27.09.2021 р. в розмірі 28,13 грн при цьому надавши розрахунок (а.с. 13-14).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних або між сторонами закінчилися договірні зобов`язання, де визначено розмір процентів.
Зокрема, Верховний Суд наголосив, що неприпустиме одночасне стягнення двох видів процентів різних за своєю правовою природою: 1) процентів за користування грошовими коштами згідно ч.2 статті 1048 і ч.2 статті 1050 ЦК України та 2) процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 статті 625 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
-проценти за користування кредитом 4698,10 грн.,
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі „Ruiz Torija проти Іспанії метою мотивування є показати сторонам, що їх почули і, таким чином, це сприятиме тому, щоб вони погодились із рішенням. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторони захисту. Проте, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин справи. Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання („Van de Hurk проти Нідерландів §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені („Boldea проти Румунії §30) і була надана конкретна і чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи („Морейра Феррейра проти Португалії) .
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 611,1054 ЦК України, ст. ст. 9, 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
-проценти за користування кредитом 4698,10 грн.,
Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за 3 процентами річних за несвоєчасне погашення основного боргу 95,06 грн., 3 процентами річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,36 грн., втратами від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 6,00, втратами від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування 28,13 грн. відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Суддя Пендюра Л.О.