Справа №752/2567/22
Провадження № 2/752/5437/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.06.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Потапенко Д.І.

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий період з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 32 589,00 грн та за період з 01.01.2022 до 30.06.2025 до закінчення дитиною навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення нею 23 річного віку у розмірі 1/4 частини (25%) від розміру середньої заробітної плати по м. Києву щомісячно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2003 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що шлюб між сторонами не розірвано. Проте подружжя проживає окремо, з 06 травня 2021 року відповідач не працює, з липня 2021 року припинив утримувати дитину, тому вона повністю перебуває на матеріальному утриманні матері, відповідач, в свою чергу, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, посилаючись на відсутність роботи та заробітку.

У серпні дочка вступила до Національного лінгвістичного університету на контракту форму навчання, щорічна оплата за навчання складає 27 990, 00 грн.

Ураховуючи, що усі обов`язки щодо утримання дитини позивач несе самостійно, відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу у добровільному порядку на її утримання не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

Зважаючи на відсутність матеріального утримання дитини з боку батька з липня 2021 року, посилаючись на ч. 2 ст. 191 СК України, позивач також просить стягнути з нього аліменти за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 згідно зробленого нею розрахунку.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звертались.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Проте подав до суду заяву у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статей 155, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 199, 200 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та повнолітніх дітей на час їх навчання, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, за правилами ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблений актовий запис №1057, що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.07.2020, виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, батьками ОСОБА_4 є сторони у справі (а.с.12).

Звертаючись до суду із позовом, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки, яка навчається, на період її навчання до 30.06.2025, зокрема, до досягнення нею двадцятитрирічного віку у разі продовження навчання у розмірі ј частини від розміру середньої заробітної плати по м. Києва щомісячно, починаючи з 01.01.2022.

На підтвердження зазначеного надала у розпорядження суду договір №6632-0165 від 10.08.2021, укладений між Київським національним лінгвістичним університетом та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (законний представник).

Згідно у мов даного договору ОСОБА_4 зарахована на навчання на 1 курс Київського національного лінгвістичного університету за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою туристичне обслуговування, за спеціальністю туризм.

Фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних (юридичних) осіб на умовах договору, укладеного між Університетом та фізичною (юридичною) особою (п.3. 1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договір набирає чинності із моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня виконання сторонами зобов`язань за договором.

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Позивач надала суду докази, на підтвердження того, що повнолітня дочка ОСОБА_3 дійсно навчається у даному навчальному закладі, укладений Договір від 10.08.2021 про навчання дитини на І курсі Київського національного лінгвістичного університету за освітньою програмою «Туристичне обслуговування», спеціалізація - туризм, за кошти фізичних осіб для здобуття ступеня вищої освіти - бакалавр, освітня програма акредитована строком до 01.07.2022, є чинним.

Задовольняючи вимоги позивача в цій частині суд звертає увагу, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а тому позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дочки до досягнення нею двадцятитрирічного віку тільки за умови, якщо вона буде продовжувати навчання.

Ураховуючи викладене та зобов`язання обох батьків відповідно до ст.199 СК України утримувати дитину, яка продовжує навчання і не має самостійного доходу, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до 23 - х років, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь на утримання доньки аліментів на період навчання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 04 лютого 2022 року.

Отже на підставі оцінки наданих доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства, як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини (25%) від розміру середньої заробітної плати по місту Києву щомісячно починаючи з дня звернення до суду із позовом (04.02.2022) до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку (в разі продовження навчання).

Факт відсутності у відповідача офіційного місця працевлаштування не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий час, починаючи з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 32 589,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач.

Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах визначеного законом строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Крім того, ставлячи питання про стягнення аліментів за минулий час, позивач в позові має вказувати конкретну суму, про стягнення якої вона просить та яка має ґрунтуватись на відповідних розрахунках та доказах, оскільки стягнення аліментів за минулий час не є періодичними платежами (бо період їх нарахування вже сплив).

Вирішуючи законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, суд бере до уваги розрахунок аліментів за період з 01.07.2021 по 31.12.2021, наданий позивачем на суму 32 589,00 грн.

При цьому суд зауважує, що хоча матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача за вказаний період та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а лише вчиняла дії спрямовані на працевлаштування відповідача з метою отримання доходу (заробітку), однак суд ураховує, що такі вимоги позивача відповідачем визнані, про що ним було складено 31.05.2022 відповідну заяву, яку суд приймає до уваги при вирішенні такої позовної вимоги ОСОБА_1 .

Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки є законними та не заперечуються відповідачем.

Ураховуючи викладене, виходячи з принципів законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи відсутність заперечень відповідача про стягнення із нього аліментів у запропонованому позивачем розмірі, та те, що сторони проживають окремо, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, відмовивши при цьому позивачу у стягненні аліментів за січень 2022 року, оскільки така вимога позивача є недоведеною.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору за подачу позову необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини (25%) від розміру середньої заробітної плати по місту Києву щомісячно починаючи з дня звернення до суду із позовом (04.02.2022) і до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку (в разі продовження навчання).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 32 589 (тридцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя