Справа № 464/2078/21
пр.№ 2/464/289/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Воловець Ю.І.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/2078/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи Четверта Львівська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Цікало Олена Андріївна про визнання недійсним заповітів,

в с т а н о в и в:

23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту, посвідченого 13 серпня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А. та заповіту, посвідченого 20 вересня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабабуся ОСОБА_5 . За період життя ОСОБА_5 у неї з позивачем були добрі та довірливі відносини, вона виховувала позивачку після смерті її матері. Позивач вказує, що за життя померла ОСОБА_5 завжди зазначала, в тому числі в присутності свідків, що квартира АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності, після її смерті буде належати позивачці. На підтвердження своїх намірів ОСОБА_5 склала 04 червня 2016 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т., відповідно до якого усе своє майно заповіла позивачці. Після одруження у 2019 році позивачка переїхала проживати у іншу область до свого чоловіка та спілкувалась переважно із померлою ОСОБА_5 по телефону. В цей період часу ОСОБА_4 почала часто провідувати ОСОБА_5 так як є її онукою. Позивач вважає, що надмірна увага відповідача до померлої ОСОБА_5 спричинена необхідністю заволодіння її квартирою шляхом входження до неї в довіру.

Після смерті ОСОБА_5 позивач дізналась про існування двох оскаржуваних заповітів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А. було допущено порушення процедури посвідчення оскаржуваних заповітів, так як остання без підтверджуючи медичних документів про наявність серйозних захворювань у заповідача посвідчила заповіт за участі особи, яка здійснювала підпис у заповіті замість заповідача. Також приватний нотаріус не зачитувала вголос текст заповіту заповідачу перед його посвідченням та прийшла із заготовленим текстом заповіту.

Ухвалою від 19.04.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі. Розгляд справи вирішено проводити в загальному порядку. Витребувано спадкову справу.

06 травня 2021 року отримано від відповідача відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує щодо позовних вимог зважаючи на дотримання нотаріусом при посвідченні заповіту усіх вимог законодавства. Померла ОСОБА_5 є бабцею відповідача, за якою остання здійснювала постійний догляд протягом тривалого часу перед смертю. Через похилий вік ОСОБА_5 не могла підписати самостійно заповіти, проте у присутності як нотаріуса так і присутніх свідків висловила свою волю, яку було записано у заповітах і посвідчено такі.

Ухвалою Сихівського районого суду від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення ідентичні позовній заяві та письмовим поясненням.

В судовому засіданні представник відповідача щодо позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А. надала суду усні пояснення та заперечила щодо обгрунтованості позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та надавши оцінку усім доказам в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Позивачка є праонукою ОСОБА_5 , а Відповідачка онукою.

За заповітом від 04 червня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. ОСОБА_5 заповіла усе належне їй майно позивачці.

13 серпня 2020 року ОСОБА_5 склала інший заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А., згідно якого заповіла все належне їй майно в рівних частинах позивачці та відповідачці.

У зв`язку з тим, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не могла сама підписати заповіт, згідно зі статтею 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. У зв`язку з хворобою на її особисте прохання та в присутності приватного нотаріуса, текст заповіту підписано ОСОБА_8 . Заповіт до його підписання було зачитано вголос свідками. Особи заповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і свідків встановлено, їх дієздатність перевірено. Заповіт зареєстровано за номером 247, 248.

23 вересня 2020 року ОСОБА_5 склала ще інший заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А., згідно якого заповіла все належне їй майно відповідачці.

У зв`язку з тим, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не могла сама підписати заповіт, згідно зі статтею 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. У зв`язку з хворобою на її особисте прохання та в присутності приватного нотаріуса, текст заповіту підписано ОСОБА_8 .. Заповіт до його підписання було зачитано вголос свідками. Особи заповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і свідків встановлено, їх дієздатність перевірено. Заповіт зареєстровано за номером 294, 295.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк звернулась ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не виносилися.

В суді було допитано свідків позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили наявність довірливих відносин між померлою ОСОБА_5 та позивачкою, проте свідки не спілкувались із ОСОБА_5 тривалий час перед її смертю, а тому їх свідчення не можуть вказувати на неправильність волі останньої у оскаржуваних заповітах.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді підтвердили, що вони були свідками під час двох оскаржуваних заповітів та самостійно зачитували ОСОБА_5 зміст заповітів. Також зміст заповіту зачитувала безпосередньо нотаріус та перевіряла волю ОСОБА_5 щодо заповідання її майна після смерті. Свідки підтвердили, що жодного тиску на заповідача не було вчинено жодним із учасників посвідчення оскаржуваних заповітів.

Свідок ОСОБА_12 в суді зазначив, що був сусідом ОСОБА_5 , часто її бачив та спілкувався із нею. Його дружина ОСОБА_8 товаришувала із ОСОБА_5 та була запрошена двічі для підписання заповітів замість ОСОБА_5 так як остання через похилий вік самостійно не могла підписати такі. Внаслідок перенесення захворювання COVID-19 ОСОБА_8 померла. Даючи свідчення ОСОБА_12 зазначив, що позивачка тривалий час перед смертю ОСОБА_5 не навідувалась до неї та раніше приходила лише один раз в місяць з метою отримання її пенсії. Ставлення позивачки до ОСОБА_5 він може охарактеризувати як очікування на звільнення квартири, а не близькі родинні відносини. Більш як пів року перед смертю ОСОБА_5 її доглядала відповідачка.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А. в суді надала пояснення, з яких вбачається, що двічі її запрошували для посвідчення заповіту ОСОБА_5 .. Перед посвідченням кожного заповіту вона вела попередню розмову із заповідачем та встановила її повну дієздатність та волевиявлення. В подальшому нотаріусом було власноручно внесено в проект заповіту волевиявлення заповідача та ознайомлено із змістом ОСОБА_5 .. Зміст заповіту двоє свідків зачитали в голос та встановлено що воля заповідача викладена в заповіті вірно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згіднозі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертоїстатті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними устаттях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно з ч. 2ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Статтею 1253 ЦК України визначено, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом 3 частини другоїстатті 1248 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Згідно з підпунктів 1.3, 1.7, 1.8, 1.11 пункту 1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Суд вважає, що порядок складання оспорюваних заповітів від 13.08.2020 року та від 23.09.2020 року відповідає вищевказаним вимогам законодавства.

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із вимогамист. 203 ЦК України, для чинності правочину, зміст самого правочину не може суперечитиЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього кодексу.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3статті 203 ЦК України.

Суд вважає, що спірні заповіти відповідають загальним вимогам щодо його форми і посвідчення, відповідно до ст. ст.1247,1248, 207 ЦК України.

Сторонами не ставилося під сумнів те, що ОСОБА_5 при складанні та посвідченні оскаржуваних заповітів повністю усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Не встановлено зворотного і судом. Зміст заповітів відповідав волі заповідача, що доводиться показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також суд встановив, що в оскаржуваних заповітах було вказано причину їх підписання іншою особою - у зв`язку з хворобою та похилим віком заповідача. Обов`язку зазначати точний діагноз особи, яка виявила намір вчинити заповіт у приватного нотаріуса Цікало О.А. не було. Твердження позивача та його представника про відсутність у ОСОБА_5 проблем з очима та опорно-руховим апаратом, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки на момент посвідчення заповіту заповідачу було 85 років, вона вже не могла вставати, і померла на дому, де лікувалася амбулаторно.

Суд відхиляє посилання сторони позивача на правову позицію Верховного суду викладену у постанові від 13.02.2019 року по справі №473/1584/16-ц, оскільки у зазначеній справі суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання заповіту недійсним за інших фактичних обставин.

Таким чином, підстав, передбачених чинним законодавством України для визнання заповіту від 13.08.2020 року та заповіту від 23.09.2020 року недійсними судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Зелена, 2.

Третя особа: Приватний нтаріус Львівського міського нотаріального округу Цікало Олена Андріївна, місцезнаходження: м. Львів, вул. Балабана, 12.

Повний текст рішення складено 28.06.2022.

Головуючий Б.Р. Мичка