Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Сектор-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради.

Позивач посилається на те, що в зв`язку з наявною у ЗМІ інформації про скасування дії мораторію на продаж землі в кінці грудня 2006 року з ОСОБА_6 була досягнута домовленість про купівлю у нього належної йому земельної ділянки площею 5.580 га.

Було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов даного правочину. З ОСОБА_6 було домовлено про одноразову сплату, після чого останній зобов`язувався нотаріально переоформити землю на ім`я позивача.

Позивач стверджує, що 10.01.2007 року придбав у ОСОБА_6 вказану земельну ділянку. Предметом договору купівлі-продажу була земельна ділянка загальною площею 5,580 га, розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Р2 № 172434 від 29.07.2004 року. Ціна земельної ділянки була обумовлена в розмірі 15 000 грн.

Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач 10.01.2007 року віддав гроші ОСОБА_6 , про що свідчить розписка останнього. Але після отримання грошей, договір належним чином не посвідчено, так як з 12.01.2007 року знову почав діяти мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення. По цій причині здійснити нотаріальне посвідчення договору стало неможливим.

Позивач також стверджує, що після розрахунку з ОСОБА_6 останній передав державний акт на право власності на землю, з моменту придбання землі позивач отримував від господарства, де перебувала в оренді земля, орендну плату особисто. Після закінчення строку дії договору самостійно володіє і користується придбаною земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, його спадкоємцями є діти відповідачі по справі. Дружина ОСОБА_3 від своєї частки відмовилася на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . По причині смерті ОСОБА_6 здійснити нотаріальне посвідчення договору стало неможливим.

Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить ухвалити рішення, яким договір купівлі-продажу визнати дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5.580 га, розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Р2 № 172434 від 29.07.2004 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохав розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позовні вимоги.

Законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Вказує, що права неповнолітньої дитини не порушені, так як земельна ділянка продана задовго до народження дитини.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату слухання повідомлені належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серія Р2 № 172434 від 29.07.2004 року, земельна ділянка площею 5.580 га, розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала ОСОБА_6 (а. с. 4).

На а. с. 6 є розписка ОСОБА_6 про отримання ним плати за продаж земельної ділянки площею 5.580 га, розташовану на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Р2 № 172434 від 29.07.2004 року.

Згідно довіреності від 19.01.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Магдалинівського нотаріального округу, Безкоморний В.Г. уповноважував ОСОБА_1 позивача по справі, бути представником в установах, підприємствах і організаціях, в тому числі з правами отримання орендної плати, згідно договору оренди земельної ділянки (а. с. 5).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 140).

Бажаючим придбати земельну ділянку став позивач, який після передачі грошей, у повному обсязі виконав договір.

Законом України № 2059-IV від 06.10.2004 року були внесені зміни до розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, згідно яких до 1 січня 2007 року була заборонена купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Законом України від № 490-V від 19.12.2006 року також були внесені зміни до розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, згідно яких до 1 січня 2008 року була заборонена купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вищезазначений закон набрав чинності з моменту опублікування. Закон було опубліковано 13.01.2007 року. Таким чином заборона щодо продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення не діяла у період з 1 січня по 12 січня 2007 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_6 договір купівлі-продажу належним чином не посвідчений нотаріально.

Обставини, як склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, але позивач та ОСОБА_6 , як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Таким чином, враховуючи, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось повне його виконання, але неможливо нотаріально посвідчити договір, позовні вимоги обґрунтовані, тому суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 5.580 га, кадастровий номер :01:001:0035, згідно державного акту серії Р2 № 172434 від 29.07.2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук