Справа № 137/785/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"27" грудня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участі секретаря судового засідання Хижук Л.І.

сторін у справі: представника позивача-адвоката Менюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин в режимі відеоконфренції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Менюк С.А. звернувся до суду в інтересах ФОП ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 15423,50грн у відшкодування збитків внаслідок ремонту автомобіля. Просить судові витрати зі сплати судового збору і витрат на професійну правничу допомогу покласти на відповідача.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 02.11.2020 між сторонами укладено договір оренди автомобіля. Відповідно до п.1 договору позивач передав, а відповідач прийняв у оренду автомобіль Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності. Пунктами 4,5 договору сторони засвідчили, що автомобіль перебуває у задовільному технічному стані. Пунктом 10 договору сторони встановили, що автомобіль підлягає передачі в дань підписання договору, а передача оформлюється актом передачі. Частиною 2 пункту 12 договору сторони встановили, що орендар самостійно або шляхом відшкодування орендодавцю несе витрати на ремонт ушкодження автомобіля вартістю до 15000грн. Частиною 3 пункту 12 договору сторони встановили, що орендар самостійно, або шляхом відшкодування орендодавцю несе 25% вартості ремонту ушкоджень автомобіля вартістю більше 15000грн. Також, сторони передбачили, що у випадку, якщо відповідач відшкодовує витрати на ремонт автомобіля, то таке відшкодування проводиться протягом 7 днів від дня пред`явлення вимоги. Пунктом 13 договору сторони встановили, що відповідач, як орендар, зобов`язаний не допускати погіршення стану автомобіля і усунути погіршення стану автомобіля, які сталися з його вини. 02.11.2020 позивач фактично передав, а відповідач прийняв у користування автомобіль, про що було складено відповідний акт прийому-передачі. На момент передачі автомобіль перебував у задовільному стані, що підтверджується п.5 договору. 23.12.2020, під час проведення чергового технічного обслуговування автомобіля, були виявлені значні ушкодження рульової тяги, підшипника ступиці, стійки стабілізатора, бампера автомобіля. Зазначені пошкодження сталися з причини неналежної і недбайливої експлуатації автомобіля відповідачем. Загальна вартість ремонту автомобіля (деталей і вартість роботи) склала 16650грн, який позивач оплатив. Як вбачається із переписки між сторонами у застосунку Вайбер, відповідач визнавав свою вину у заподіянні шкоди. Вимога компенсувати витрати на ремонт автомобіля відповідачем отримана через застосунок Вайбер. Через Вайбер відповідач відповів, що він компенсує ремонт, що він присутній у ремонті і кошти будуть. Однак, у подальшому, відповідач відмовився відшкодовувати завдані збитки, на телефонні дзвінки не відповідає. Оскільки загальна вартість ремонту склала 16650грн, відповідач зобов`язаний компенсувати (15000 + 25% від (16650 - 15000) 15412,50грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути 15412,50грн. Розмір судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи складає судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн.

Ухвалою суду від 30.08.2022 відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено судове засідання на 26.09.2022, яке відкладено на 17.10.2022 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 17.10.2022 розгляд справи відкладено на 08.11.2022 у зв`язку з неявкою відповідача. 08.11.2022 розгляд справи відкладено на 07.12.2022 за клопотанням представника позивача. 07.12.2022 розгляд справи відкладено на 27.12.2022 з технічних причин.

Представник позивача-адвокат Менюк С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав.

З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини.

Легковий автомобіль Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.11,12).

02.11.2020 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір №4 оренди автомобіля Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , на 1 місяць для здійснення обслуговування третіх осіб в мережах таксі (а.с.4-6).

Відповідно до акту прийому-передачі легкового автомобіля від 02.11.2022, позивач передав, а відповідач отримав автомобіль Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 (а.с.6 зв. бік).

Згідно рахунку на оплату №1 від 23.12.2020, виданого ФЛП ОСОБА_3 , загальна вартість товару (роботи, послуг) склала 16650грн (а.с.13 зв. бік).

ОСОБА_4 здійснено оплату в сумі 16650грн на рахунок ФОП ОСОБА_3 , підстава рахунок на оплату 1 від 23.12.2020 (не проведений), згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.01.2021 (а.с.13).

Як вбачається із копії скриншотів з телефонної переписки у месенджері «Вайбер», « ОСОБА_5 » визнає свою вину у заподіянні шкоди, абонент відповів, що він компенсує ремонт, що він присутній у ремонті і кошти будуть (а.с.14-16).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Згідно ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що договір №4 оренди автомобіля Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , який укладений між сторонами, нотаріально не посвідчений.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів визнання дійсним договору оренди, вказаний договір оренди автомобіля відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

При цьому, нікчемність договору не позбавляє обов`язку завдавача шкоди відшкодування збитків.

Згідно ст. 803 ЦК України, наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом не встановлено, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів розміру матеріального збитку орендованого автомобіля Hyundai та доказів на підтведження того, що відповідачем пошкоджено орендований автомобіль, доказів, що пошкодження були заподіяні саме в період володіння цим автомобілем відповідачем. За таких обставин, суд зазначає, що позивачем належними доказами не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Згідно рахунку на оплату №1 від 23.12.2020, видного ФЛП Пільчевський Т., загальна вартість товару (роботи, послуг) склала 16650грн, проте із вказаного розрахунку неможливо встановити який саме автомобіль було відремонтовано, адже документ не містить посилання на марку, модель автомобіля, номерний знак, номер шасі, посилання на виконання договору оренди автомобіля №4 від 02.11.2020.

Посилання позивача, як на доказ, на копії скриншотів з телефонної переписки у месенджері «Вайбер» суд не бере до уваги, оскільки із вказаного листування неможливо встановити абонентів та підставу їх розмови, в тому числі, завдання шкоди саме автомобілю Hyundai моделі Avante, 2015 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.12.2022.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Святошинським РВ УМВС у м. Києві 04 квітня 2013 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 16 вересня 2003 року.

Суддя : Верещинська Я. С.