Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6834/22
Провадження № 2-о/711/166/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника

адвоката Колєсніка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Колєсніка Віталія Анатолійовича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину жіночої статі ОСОБА_2 у м. Алушта Автономної Республіки Крим. Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином України, уродженцем м. Черкаси Черкаської області. Відомості про батька, зазначені на підставі перебування її та ОСОБА_3 у шлюбі під час народження дитини, який зареєстрований 18.08.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 952. 29.04.2015 вказаний шлюб розірвано, на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/3000/15-ц.

Заявниця вказує, що у даному випадку, в зв`язку із неправильним відображенням відомостей про батька у свідоцтві про народження дитини, виданому на тимчасово окупованій території і неможливості застосування під час реєстрації народження норм українського законодавства, зокрема і підзаконних нормативних актів, а саме Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом від 18.10.2000 № 52/5, є необхідність зазначення у рішенні суду достовірних даних про батька народженої дитини. Вважає, що насправді батьком дитини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Батьківство ОСОБА_4 підтверджується ним самим у поясненні, спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до п. 19 Правил, поясненням ОСОБА_3 про заперечення батьківства.

Як зазначено, місто Алушта Автономної Республіки Крим, як і уся АРК, є тимчасово окупованою територією (відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян ті правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У заяві також вказано, що при народженні дитини, їй видавалося медичне свідоцтво про народження дитини, однак оригінал було здано до Алуштинського місцевого відділу РАЦС, для реєстрації народження у м. Алушта. Також, їй було видане свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованій території України, але відповідно до законодавства України воно є недійсним. Тож, станом на сьогодні, у неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини, відповідно до вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка.

На підставі вищезазначеного, просить суд, встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Алушта, Автономна Республіка Крим, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина жіночої статі - ОСОБА_5 , матір`ю якої є громадянка України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батьком, відповідно до ст. 126 СК України, громадянин України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 22.12.2022 відмовлено у відкритті провадження по даній справі, у частині вимог про встановлення того факту, що батьком дитини є громадянин України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки, із даної вимоги вбачається спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження.

Крім того, ухвалою суду від 22.12.2022 у іншій частині заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Колєснік В.А. підтримав заяву та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене у ній та з урахуванням доказів, які додані до заяви. Крім того, зазначив, що сторона заявника не має намірів оскаржувати ухвалу про відмову у відкритті провадження щодо частини вимог, які заявлялися.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала доводи свого представника та просила задовольнити заяву у повному обсязі. Крім того, зазначила, що у неї та ОСОБА_3 є спільна дитина - ОСОБА_6 , 2013 року народження. Заочного рішення Соснівського районного суду від 29.04.2015 про розірвання шлюбу, вона не оскаржувала та не повідомляла суд про те, що на час ухвалення даного рішення у неї була малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився. 26.12.2022 до суду надійшло письмове клопотання за підписом начальника відділу Літовкіної Л. про розгляд справи без участі їхнього представника. При розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Враховуючи думку заявниці та її представника, дослідивши заяву та письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 06.03.2015 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася дитина жіночої статі, про що ІНФОРМАЦІЯ_5 , так званим - «ГБУЗ РК «Алуштинская ЦГБ» видане, як зазначено - так зване «Медицинское свидетельство о рождении серии 35 № 004119».

До того ж, відповідно до даних, так званого «Свидетельства о рождении серии І-АЯ № 573112 от 03.04.2015», ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8 , про що, так званим «Алуштинским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» зроблено запис акту про народження № 134 від 03.04.2015. Батьком дитини зазначено - ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Крім того, судом встановлено, що на момент народження ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) заявниця, ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.08.2012, актовий запис № 952).

Разом з тим, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2015 по справі № 712/3000/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який 18.08.2012 зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 952.

На теперішній час, для проведення реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 Маковецькою ОСОБА_9 , необхідно встановити факт її народження, оскільки вона народилася на території м. Алушта, АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією і документи, видані органами та установами, створеними у порядку не передбаченому законами України, є недійсними. Тому, заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою задля можливості у подальшому реалізувати дитиною свої особисті немайнові права та з метою запобігання обмеженню цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом сьомим ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, народження фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, народження фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), з наступними змінами, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:

а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері. У разі народження дитини жінкою, яка є громадянкою іноземної держави або особою без громадянства, яка проживає на території України, замість реквізитів паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері, зазначаються відомості про реквізити посвідки на постійне проживання такої жінки. При цьому в графі «Для відміток» актового запису про народження робиться відмітка: «Мати дитини ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними посвідки на постійне проживання» та зазначаються номер відповідної посвідки та код територіального органу/територіального підрозділу ДМС, що оформив посвідку;

б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, також отримується документ, визначений у підпункті «а», або подається документ, зазначений у підпункті «б» цього пункту.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «а» цього пункту, сформованого до введення воєнного стану в Україні, чи дубліката документа, визначеного у підпунктах «б» - «ґ» цього пункту, державна реєстрація народження здійснюється після перевірки факту проведення державної реєстрації народження за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У разі подання документа, визначеного наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 березня 2022 року № 407 «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 березня 2022 року за № 293/37629, який видано в межах адміністративно-територіальних одиниць, що входять до затвердженого Міністерством юстиції України переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану та в межах яких відділами державної реєстрації актів цивільного стану державна реєстрація народження фізичної особи та її походження у зв`язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією території України не проводиться, перевірка також проводиться у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, визначеному відповідним наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ). Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 22 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду.

Слід звернути увагу заявниці на те, що пунктом 14 вказаних вище правил визначено, що якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. У разі встановлення у порядку, передбаченому чинним законодавством, режиму окремого проживання подружжя дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважається такою, що походить від її чоловіка. У цьому випадку державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою матері в порядку, передбаченому пунктом 18 цієї глави, з урахуванням рішення суду про встановлення для подружжя режиму окремого проживання. У графі "Для відміток" актового запису про народження зазначаються назва суду, дата та номер даного рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту народження в позасудовому порядку.

Як встановлено судом, подія народження дитини жіночої статі, народженої ОСОБА_1 , відбулася 06.03.2015 на території м. Алушта, АР Крим, тобто, частині України, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - є тимчасово окупованою територією України.

При розгляді даної справи суд також приймає до уваги загальновідомі факти про те, що Автономна Республіка Крим, зокрема місто Алушта, є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014 і по сьогоднішній день.

Відповідно до ст. 1 Конституції України - Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (ст. 2 Конституції України).

Статтею 133 Конституції України визначено, що систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Відповідно до ст. 134 Конституції України Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується вимогами міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а також положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 9 цього Закону, встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Отже, встановлюючи наявність факту народження дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта, АР Крим, від громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за можливе прийняти в якості належних і допустимих доказів документи, які видані органами, їх посадовими особами на тимчасово окупованій території України і де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме: так зване «Медицинское свидетельство о рождении серии 35 № 004119» видане, як зазначено - так званим «ГБУЗ РК «Алуштинская ЦГБ»; так зване «Свидетельства о рождении серии І-АЯ № 573112 от 03.04.2015», видане, як зазначено - так званим «Алуштинским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым».

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту народження дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта, АР Крим, від громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідне заявниці для того, щоб зареєструвати її народження у органах державної реєстрації актів цивільного стану.

При цьому, суд враховує, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У даному випадку заява до суду подана матір`ю дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає вимогам ЦПК України. Слід зазначити, що судом враховані норми ст. 317 та ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, враховуючи засади добросовісності, справедливості і розумності регулювання цивільно-правових відносин, суд вважає, що для цілей, передбачених ст. 317 ЦПК України, ОСОБА_1 , є особою, яка має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта, АР Крим, тобто на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню та вважає за можливе встановити факт народження дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта, АР Крим, від громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, у графі «Відомості про батька» необхідно записати - батько дитини: громадянин України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , враховуючи той факт, що дитина народилася під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі та дані так званого «Свидетельства о рождении серии НОМЕР_2 от 03.04.2015».

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, - народження дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Алушта, АР Крим, від громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

У графі «Відомості про матір» записати - мати дитини: громадянка України - ОСОБА_1 .

У графі «Відомості про батька» - записати - батько дитини: громадянин України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27.12.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька