Справа №752/8575/21
Провадження № 2/752/2207/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.12.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Ракоїд Є.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Еквіфін Україна» про визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.12.2020 р. позивач уклав договір № 159726-М про отримання позики за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Позивач стверджує, що не підписував даний договір, йому не була надана інформація, передбачена Законом України «Про захист прав споживачів», а саме про вартість додаткових та супутніх послуг, загальних витрат за споживчим кредитом. Позивач вказує на застосування відповідачем неченої підприємницької діяльності, що в силу положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07.04.2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

22.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначив, що кредитний договір було укладено належним чином. Сторони кредитного договору дійшли згоди до всіх істотних умов, шляхом його укладення із застосування положень Закону України «Про електронну комерцію». Позивач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав кредитні кошти. Намагання позивача визнати кредитний договір недійсним направлений лише на унеможливлення виконання цивільно-правових відносин за кредитним договором, оскільки боргові зобов`язання не виконані позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Судом установлено, що 28.12.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Еквіфін Україна» укладено договір №15972-М на суму 2000 грн, строком кредитування з 27.12.2020 р. по 26.01.2021 р., зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день. Згідно з п.2.6.5 Договору загальна вартість кредиту становила 3080 гривень.

Позивач не виконав свої зобов`язання, а також не уклав угоду щодо продовження строку дії Кредитного договору,в зв`язку з чим на підставі п.5.7 Кредитного договору його строк авто пролонговано на наступних умовах: строк авто пролонгації до спливу 20 календарних днів, в період автопролонгоації діє підвищена процентна ставка в розмірі 4,15%.

Як встановлено судом даний договір був підписаний позивачем електронним підписом шляхом проставлення одноразового ідентифікатора f 69979, після чого кредит перераховано на платіжну картку позивача.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та стаття 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний договір укладений в електронній формі, та електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту.

Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин першої-другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За умовами правил надання коштів, з метою отримання кредиту заявник має бути зареєстрований в ІТС товариства, обрати бажані умови кредитування, для завершення реєстрації заявник має завантажити фото з розгорнутим паспортом в руках, в процесі реєстрації заявник реєструє в ІТС товариства свою банківську платіжну карку з метою надання та погашення кредиту, а також заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту.

Слід вказати на те, що примірний кредитний договір, затверджений наказом відповідача від 02 грудня 2020 року № 0212-1 та правила надання коштів в кредит ТОВ «Еквіфін Україна», затверджених наказом відповідача від 02 грудня 2020 року № 0212-1 перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статті 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За умовами спірного договору (п.11.8) Позичальник підтвердив, що до укладання цього Договору отримав від Кредитора всю необхідну інформацію про кредит і умови кредитування відповідно до норм чинного законодавства України,що надана інформація є повною і зрозумілою і надана без нав`язування придбання фінансових послуг Кредитора, що Позичальник ознайомлений з Правилами надання коштів у кредит, які є невід`ємною частиною договору із політикою конфіденційності.

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановила, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «Еквіфін Україна»» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Суд відмічає, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільнимі відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б давали підстави вважати, що його умови суперечать вимогам чинного законодавства, що він є несправедливими, оскільки при підписанні зазначеного договору позивач ознайомився та погодився з його умовами, мав намір укласти такий договір, отримав кредитні кошти, витратив їх, не відмовився від договору.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи стороною позивача не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для визнання кредитного договору недійсним, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статями 4, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 274-279, 354-356 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя