Єдиний унікальний номер 317/377/22
Провадження № 2/317/608/2022

30 червня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що згідно договору дарування від 16.06.2006 вона є власником вищевказаного житлового будинку. У даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що є її рідним братом. З моменту отримання будинку у дар, позивач просила відповідача знятись з реєстраційного обліку, на що останній був згоден. Однак на теперішній час домовленість з боку відповідача не виконана. Згідно довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області відповідач не проживає в належному позивачу будинку з 2008 року, актуальне місце його мешкання та засоби зв`язку з ним невідомі. Позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за особу, яка не проживає у вищевказаному житловому будинку, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У позовній заяві зазначила, що не має змоги з`явитись до суду через постійну зайнятість на роботі.
Представник позивача, адвокат Янковський Я.О., до суду не з`явився, у поданій заяві від 30.06.2022 просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи, Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, до суду не з`явився. 12.05.2022 через канцелярію до суду надійшли письмові пояснення третьої особи у яких вона висловила свою думку щодо позовної заяви та повідомила, що покладається на розсуд суду у вирішенні даного спору. Просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до договору дарування від 16.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., ОСОБА_1 отримала у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки № 55 від 02.02.2022, виданої виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але останній не проживає за вказаною адресою з 2008 року.
Факт непроживання ОСОБА_2 більше одного року за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також й актом обстеження.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною 1 статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначені у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Судом встановлено, що відповідач не є власником чи співвласником житлового будинку, жодних майнових прав на означений житловий будинок наразі він не має. Відповідач тривалий час (більше одного року) не проживає у житловому будинку, не відноситься до зареєстрованого місця проживання як до основного свого місця проживання, не зберігає у житловому будинку своїх речей.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, наявності поважних причин непроживання у житловому будинку більше одного року, наявності з позивачем якихось домовленостей щодо цього, тобто не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що реєстрація відповідача у житловому будинку позивача створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права власності.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 264-265, 267, 268, 280-284 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян