Провадження № 2/521/140/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 2310 грн., в якості додаткових витрат на дитину; позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що проживає в АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 , сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син був народжений під час спільного проживання з відповідачем, після народження якого через 10 місяців вони перестали разом мешкати. Протягом усього часу життя сина його біологічний батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по його вихованню, не цікавився його життям, не відвідує його ні вдома, ні в дитячому дошкільному закладі, ні у школі, не займається вихованням сина, належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з ним, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, на надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син мешкає разом зі нею, йому забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера. Всі питання щодо виховання сина вона вимушена вирішувати самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. У зв`язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів вимушена була звернутися до суду. Згідно судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2017р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј розмірі від усіх видів його заробітку щомісячно. Постановою старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 14.12.2017р. було відкрите виконавче провадження ВП № 55384512. Через ухилення від сплати аліментів в рамках виконавчого провадження до ОСОБА_3 було застосовано певні санкції. На початку весни 2018р. її чоловік ОСОБА_4 , який є громадянином Ізраїлю, запропонував переїхати мешкати до Ізраїлю, оскільки він працевлаштований та працює в Ізраїлі, тому для зручності родині краще буде проживати там. Звернувшись до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їхнього сина на постійне місце проживання в Ізраїль, останній погодився за умови, якщо вона напише заяву до виконавчої служби про те, що отримала від нього аліменти у повному обсязі до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто грошових коштів, які вона в дійсності не отримувала. На таку пропозицію позивач погодилася оскільки розуміла, що так і не отримає від відповідача цих грошових коштів, а так у неї та сина буде можливість змінити життя на краще: отримати більш кваліфіковану роботу, медичне обслуговування, навчання. 13.04.2018р. вони разом з відповідачем поїхали до виконавчої служби Біляївського району, де зареєструвала заяву, в якій зазначила, що аліменти відповідачем сплачені у повному обсязі до повноліття дитини та просила закрити виконавче провадження. Після чого вони поїхали до приватного нотаріуса Журавель М.В., де відповідач мав зробити заяву про те, що він дозволяє сину виїхати на ПММ до Ізраїлю. Однак відповідач почав вимагати від неї написати ще й нотаріально посвідчену заяву, в якій мало бути зазначено, що вона отримала всі кошти в якості аліментів, але й значну суму - 660 000 грн. Проконсультувавшись з юристами їй повідомили, що такі дії є неправомірними та є злочином у розумінні законодавства. Тому вона відмовилася від такої вимоги відповідача, хоча він та його батько вимагали вчинити такі дії. 17.04.2018р. позивач поїхала до виконавчої служби та написала заяву, щоб їй повернули раніше подану заяву від 13.04.2018р. 03.01.2019р. вона звернулася до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області з заявою про те, що відповідач не сплачує аліменти, яка зареєстрована в ЄРДР 0000009. Наразі проводяться слідчі дії. 08.01.2019р., коли слідчий зателефонував відповідачу та запросив на допит, останній, побоюючись кримінальної відповідальності, одразу ж перерахував їй на картку 5000 грн., а 13.01.2019р. ще 17085 грн. Будь-яких інших платежів по цей час відповідач не робив. Відповідач маніпулює наданими йому законом правами батька та шантажує її, використовуючи такі права на дитину. Окрім іншого зазначає, що відповідачу начхати на розвиток дитини, і що за 660 000 грн., які він начебто сплатив в якості аліментів, він був готовий дитину й ніколи не бачити, оскільки умов про періодичне побачення з дитиною не ставив, й навпроти висловлював думку про те, що якщо вони уїдуть то ніколи не повернуться. Серед іншого син займається у школі робототехніки Robocod та за наслідками навчання за останній рік отримав відповідний сертифікат. За час навчанні в даній школі вона витратила грошові кошти в розмірі 4620 грн., оскільки витрати на таке навчання відноситься до додаткових витрат, що викликані розвитком особливих здібностей дитини, то вважає, що з відповідача необхідно стягнути на її користь Ѕ частку від витрачених нею грошових коштів. Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

07.10.2019р. ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та просить суд зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити ОСОБА_2 способи у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожний тиждень щосуботи або щонеділі з 09.00 год. до 20.00 год. - без присутності матері ОСОБА_1 , на день народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільне святкування з урахуванням бажання дитини, спільний відпочинок 30 днів літніх канікул дитина проводить з батьком з урахуванням бажання дитини, необмежене спілкування батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька та сина, у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком, в день побачення батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько має право забирати сина з дому/школи особисто; зобов`язати ОСОБА_1 за два дні до дня зустрічі батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати батьку точну інформацію фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомить про це батька особисто на наступний день з дня настання таких обставин; а також стягнути на його користь сплачені судові витрати.

Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , від якого у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через втрату почуття один до одного та виникнення непорозумінь, вони припинили цивільні відносини та з цього часу почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача. Всі його намагання, щодо мирного врегулювання даного спору призводить лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності, штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з дитиною. Також з боку матері на дитину здійснюється психологічний тиск. Під час спілкування з дитиною, у нього син запитував чому йому забороняють спілкуватися та бачитись з батьком. Під час спілкування син веде себе наляканим та перебуває в напруженому стані. Відповідач приховує від нього де навчається син. Весь цей час він намагається налагодити нормальний зв`язок з дитиною, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права, як батька, сьогодні є порушеними.

Позивач та її представник за первинним позовом заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їхній позов, проти зустрічного позову заперечували, при цьому письмового відзиву на зустрічний позов надано не було.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині додаткових витрат на утримання дитини, проти позбавлення батьківських прав заперечували, погодившись з висновком органу опіки та піклування. При цьому було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач постійно чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Крім того зазначав, що відповідач виконує обов`язки щодо сплати аліментів, не відмовляється від такого виконання, постійно сплачує аліменти та заборгованості у нього відсутні. Зважаючи на викладене у відзиві, вважає що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відсутні. Також в судовому засіданні заявлені зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники третіх осіб в судовому засіданні зазначили, що вирішення питання по позовними заявами залишають на розсуд суду, проте просять врахувати надані ними висновки щодо недоцільності позбавлення батьківських прав та про встановлення порядку участі батька у вихованні сина.

Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення учасників справи та їх заперечень, допитавши свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та не спростовується сторонами у справі. (том 1 а.с. 16)

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

05.10.2017 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». (том 1 а.с. 17)

ОСОБА_4 , який являється чоловіком ОСОБА_1 , є громадянином Ізраїлю. (том 2 а.с. 93, 96)

Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) № 89 від 19.07.2019р. ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстровані та проживають її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , 1999 року народження. (том 1 а.с. 18)

Згідно з довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 15.08.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 15.12.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 . (том 1 а.с.99, т. 2 а.с. 103)

Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2017р. (справа № 521/14297/17) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 07.09.2017р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 23)

Постановою державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусовою Ю.П. від 14.12.2017р. відкрито виконавче провадження (ВП№55384512) щодо виконання вищезазначеного судового наказу. (том 1 а.с. 24)

12.01.2018р. постановою державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Горділовським М.М. в рамках виконавчого провадження ВП№55384512 накладено арешт на майно боржника, а саме на майно ОСОБА_2 . (том 1 а.с. 26-27)

Крім того постановами, які датовані, 22.02.2018р. державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Горділовським М.М. в рамках виконавчого провадження ВП№55384512, стосовно боржника ОСОБА_2 , встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України; встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; встановлено тимчасове обмеження у праві полювання. (том 1 а.с. 28-29, 30, 31, 32-33)

21.03.2018р. постановою державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Горділовським М.М. в рамках виконавчого провадження ВП№55384512, оголошено у розшук майно боржника - ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб ZHEJIANG JIAJUE, д/н НОМЕР_1 , св. НОМЕР_2 , рама НОМЕР_5. (том 1 а.с. 34-35)

А також того дня, постановою державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Горділовським М.М. на вищезазначене майно накладено арешт. (том 1 а.с. 36)

Згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3 від 01.11.2019 року, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. ОСОБА_1 , відповідально ставиться до виховання, розвитку та здоров`я дитини. (том 2 а.с. 112)

Відповідно довідки Одеського спеціального дошкільного навчального закладу «Дитячий садок» № 235 компенсуючого типу Одеської міської ради Одеської області № 77 від 04.10.2018р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував «Дитячий садок» № 235 з грудня 2014 року по червень 2017 року. вихованням дитини займалася мати - ОСОБА_1 , котра відвідувала батьківські збори, заходи, котрі проводилися у садочку. Окрім матері дитячий садок відвідували бабуся - ОСОБА_17 та старша сестра ОСОБА_5 , які інколи проводили та забирали ОСОБА_3 . Мати багато уваги приділяла дитині. Рідний батько ОСОБА_2 ніколи не відвідував садок, успіхами дитини не цікавився. (том 2 а.с. 107)

Згідно з довідкою комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка № 5» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 28.10.2019 року № 724/вих., малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається дитячою поліклінікою з грудня 2016 року. Згідно рапорту лікаря-педіатра, в дитячу поліклініку разом з малолітньою дитиною за медичною, консультативно-діагностичною та профілактичною допомогою звертається мати та бабуся. Рекомендації щодо лікування та профілактики захворювань дитини виконують в повному обсязі. (том 2 а.с. 106)

Згідно з довідкою Одеської спеціалізованої школи № 54 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області від 21.09.2018 року № 288, ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається в 2-А класі з 01.09.2017р. Вихованням дитини займається мати - ОСОБА_1 , котра відвідує батьківські збори, надає школі добровільну допомогу, відвідує заходи, що проводяться у школі. Окрім матері школу відвідують бабуся - ОСОБА_17 та старша сестра ОСОБА_3 ОСОБА_5 , які інколи приводять та забирають ОСОБА_3 зі школи. Батько - ОСОБА_2 , за час відвідування школи, малолітнім ОСОБА_3 , до установи не з`являється, успіхами дитини не цікавиться. (том 2 а.с. 108)

Згідно з довідкою Одеської спеціалізованої школи № 54 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області від 21.10.2019 року № 02-05/281, ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається в Одеській спеціалізованій школі № 54 І ступеня у 3 - А класі. (том 2 а.с. 118)

Відповідно до характеристики класного керівника ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , характеризується як старанний, комунікабельний учень. До уроків готується систематично, найулюбленіші уроки - трудове навчання та математика. Із задоволенням приймає участь у різноманітних класних та позакласних заходах. Батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , регулярно відвідують школу, цікавляться навчанням дитини, приділяють багато уваги вихованню та розвитку хлопчика, завжди прислухаються до порад класного керівника та вчителів. (том 2 а.с. 119)

Відповідно до довідки школи роботехніки та програмування «RoboCode» від 25.09.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує курси «RoboCode» з 02 лютого 2019 року по теперішній час. Вихованням дитини займається мати - ОСОБА_1 , яка приводить та забирає ОСОБА_3 , та сплачує курси по робототехніці. Окрім матері курси відвідують її чоловік - ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_17 . Біологічний батько - ОСОБА_2 , за весь час відвідування курсів малолітнім ОСОБА_3 , до установи не з`являється, успіхами дитини не цікавиться. (том 2 а.с. 111)

На підтвердження сплати курсів робототехніки «RoboCode» ОСОБА_1 було надано платіжне доручення № від 02.02.2019р. в розмірі 1140 грн., платіжне доручення № від 03.03.2019р. в розмірі 1425 грн., платіжне доручення № від 13.04.2019р. в розмірі 1200 грн., платіжне доручення № від 05.05.2019р. в розмірі 855 грн. У графі призначення платежу в відповідних платіжних дорученням зазначено, що сплата відбувається за курси робототехніки ОСОБА_3 , отримувачем платежів - ОСОБА_22 . (том 1 а.с. 46,47,48,49)

ОСОБА_4 , 1976 р.н., написав заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради від 20.10.2019 року, де зазначив, що він громадянин держави Ізраїль, працює за кордоном, щомісяця прилітає до родини. Перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 та допомагає виховувати ОСОБА_3 , відноситься до нього, як до рідного сина, має намір його усиновити. А також зазначив, що батько малолітнього - ОСОБА_3 , не займається вихованням дитини, не надає йому гідного рівня духовного, культурного розвитку, не надає матеріальної підтримки, не спілкується з сином. (том 2 а.с. 95)

У свою чергу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , написав заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради від 16.10.2019 року, в якій зазначив, що він категорично заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він бажає спілкуватися зі своїм сином, приймати участь у його житті, вихованні, навчанні та розвитку його здібностей та забезпечувати його усім необхідним для нормального розвитку та становлення. (том 2 а.с. 109)

Згідно з довідкою громадської організації «Дорожнє» від 15.10.2019 року № 9 та характеристикою від 23.09.2019 року № 3, ОСОБА_2 працює в ГО «Дорожнє» на посаді диспетчера з 01.06.2018 року до цього часу, характеризується позитивно. (том 2 а.с. 101, 102)

Матеріли справи містять заяву ОСОБА_1 до начальника відділу Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.04.2018р., в якій просила закінчити виконавче провадження, оскільки ОСОБА_2 сплатив аліменти в повному обсязі до повноліття дитини. (том 1 а.с. 37)

17.04.2018р. ОСОБА_1 подала заяву до начальника відділу Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просила повернути їй її заяву від 13.04.2018р. про те, що боржником ОСОБА_2 сплачено аліменти до повноліття дитини, та вважати її нікчемною у зв`язку з тим, що боржником рішення суду не виконалося. (том 1 а.с. 38)

Стосовно вищезазначених заяв, ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також відповідне зазначено нею і в позовній заяві, повідомила, що звернувшись до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їхнього сина на постійне місце проживання в Ізраїль, погодився за умови, якщо вона напише заяву до виконавчої служби про те, що отримала від нього аліменти у повному обсязі до повноліття сина ОСОБА_3 , проте в дійсності таких коштів не отримувала. Відповідач почав вимагати від неї написати ще й нотаріально посвідчену заяву в якій мало бути зазначено, що вона отримала всі кошти в якості аліментів, але й значну суму - 660 000 грн. Проконсультувавшись з юристами їй повідомили, що такі дії є неправомірними та є злочином у розумінні законодавства. Тому вона відмовилася від такої вимоги відповідача, хоча він та його батько вимагали вчинити такі дії.

03.01.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області з заявою про те, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти, у зв`язку із чим 03.01.2019р. зареєстровано провадження в ЄРДР 0000009, про підтверджується витягом з ЄРДР. (том 1 а.с. 39)

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного 23.09.2019р. заступником начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, при примусовому виконанню судового наказу № 521/14297/17, заборгованість по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 01.08.2019 рік, відсутня. (том 2 а.с. 104)

Таким чином твердження позивача, які викладені нею в позовній заяві, щодо наявності у відповідача ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів, не знайшли свого підтвердження та не відповідають дійсності.

Окрім іншого матеріали справи містять письмове прохання ОСОБА_2 , яке адресоване ОСОБА_1 , від 22.04.2019р., в якому він просить не перешкоджати йому в побаченнях з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також просить надати йому можливість спілкуватися з сином в зручний для нього час. (том 1 а.с. 113, 145)

13.05.2019р. ОСОБА_1 надала письмову відповідь на вищевказане прохання ОСОБА_2 , в якому зазначили, що ніяких дій направлених на перешкоджання у спілкуванні з сином не чинить. Цим листом підтвердила свою позицію про необхідність спілкування дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком. Запропонувала йому спілкуватися з сином в любий зручний для нього час з урахуванням зайнятості ОСОБА_3 у загальній школі та школі робототехніки RoboCode. Серед іншого в даному листі просила надати згоду на виїзд ОСОБА_3 за кордон у державу Ізраїль на відпочинок разом із нею в період з 05.06.2019р. по 20.06.2019р. а також повторно нагадала про необхідність взяти участь у проведені психологічної експертизи батьківсько-дитячих відносин. (том 1 а.с. 44)

Будь-яких інших переписок між батьками ОСОБА_3 матеріали справи не містять, та відповідне не спростовувалося учасниками справи.

Крім того слід зазначити, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

В матеріалах справи наявний Висновок експертів № 7/19 за результатами проведення комісійної психологічної експертизи, складеного 17.06.2019р. експертом в галузі психології, доктором філософії в галузі психології Бюро психологічних досліджень Журавльовою М.О., та зроблено висновки, серед яких, зазначено, що ОСОБА_3 на даний час ставиться до батька ОСОБА_2 негативно через байдужість батька, ігнорування інтересів дитини, блокування її потреб. Для забезпечення найліпших інтересів дитини ОСОБА_3 експертами рекомендовано: забезпечити умови для повноцінного спілкування дитини ( ОСОБА_3 ) з вітчимом ( ОСОБА_4 ); припинити зустрічі батька ( ОСОБА_2 ) з дитиною ( ОСОБА_3 ) до проходження батьком психологічної діагностики та корекційної роботи з психотерапевтом (за необхідністю), проходження психологічної експертизи, можливого подальшого налагодження контактів за бажанням дитини. На цей час з урахуванням вікових особливосте ОСОБА_3 його емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, актуальної ситуації розвитку є доцільним виключення контактів з батьком ( ОСОБА_2 ). До проходження відповідної діагностики та відповідної корекції роботи з психотерапевтом (за встановленою необхідністю) зустрічі батька ( ОСОБА_2 ) з дитиною ( ОСОБА_3 ) особливо не рекомендовані. (том 1 а.с. 50-67)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц (провадження № 61-4022св19); від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18); від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17(провадження № 61-13752св19); від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18(провадження № 61-8883св19); від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що в матеріалах справи містяться докази вчинення батьком дій, які свідчить про небайдужість до дитини, що неактивна участь батька в житті сина спричинена, у тому числі, тривалим конфліктом між сторонами.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так в судовому засіданні в якості свідка була допитана за її згодою позивач - ОСОБА_1 , яка повідомила суду, що з ОСОБА_2 проживала в цивільному шлюбі, та у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Вони проживали в її квартирі, між ними виникали конфлікти. Коли сину було 10 місяців викликали поліцію та силою вигнали його з квартири. Відповідача просила приймати участь у вихованні та утриманні сина, проте інтересу до сина не проявляв, дитина сильно переживала, що його кинув батько та не приїжджає до нього. На її вмовляння відповідач не реагував. Одного разу відповідач самовільно забрав ОСОБА_3 з дитячого майданчика, через цю подію у її матері сталася гіпертонічна криза, оскільки про те, що він забере дитину не попередив. Відповідачу а також його батькам говорила, що ОСОБА_3 вирішив, що оскільки батько не приходить, то він помер. Наразі вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 , який є громадянином Ізраїлю, та просила відповідача дати згоду на виїзд сина за кордон на ПМЖ, на що він погодився та сказав щоб вона відмовилася від аліментів. Тому вони поїхали до виконавчої служби де вона написала відповідну заяву. Після чого поїхали до нотаріуса, щоб написати нотаріальну згоду на виїзд, де відповідач почав наполягати на тому, щоб вона написала розписку, в які було б зазначено що отримала від нього 660 000 грн. Проконсультувавшись з співробітниками на роботі, ті повідомили що відповідач може згодом вимагати від неї ці грошові кошти, тому вона відмовила відповідачу в підписанні відповідного документу. Відповідач не намагався налагодити відносини з сином. Тато відповідача також їй став погрожувати. Останній раз відповідач сплатив аліменти в розмірі 1500 грн. Участі в школі та інших закладах не приймає, його не цікавлять успіхи сина, на свята в садочку та школі ніколи не приходив. Оскільки відповідач не реагував на її прохання надавати матеріальну допомогу на утримання сина, вона вимушена була звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Відповідач своїх обіцянок щодо подарунків сину також не дотримується. Додатково син займається в школі роботехніки та програмування «RoboCode», яке є платним закладом, а також займається англійською мовою та теквандо, за ці заняття відповідач не платить, не купляє ні одяг, ні підручники. Також просила відповідача дозволу на виїзд на відпочинок, однак відповіді той не надав. Відповідач маніпулює дитиною, обіцяє допомогти, але завжди з якоюсь умовою. Наразі вона заперечує проти побачень відповідача з сином, керуючись рекомендаціями висновку експертів психологічної експертизи, оскільки такі зустрічі наносять психологічну травму ОСОБА_3 . Також повідомила суду, що хоче позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він маніпулює своїми правами, у дитини наразі є любляча сім`я, а спілкування з біологічним батьком наносить сину негатив. На засіданні органу опіки та піклування були присутні вона та відповідач, де їй сказали, що прохання про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення та буде розглядатися питання про зустрічі батька та дитини. Крім того, повідомили, що розпечаток її телефонних розмов з відповідачем вона не надавала, на засіданні ніхто нічого не переглядав, коди вирішувалося питання про позбавлення батьківських прав відповідача її не було. Перед тим як було призначено дату проведення експертизи, відповідача двічі було повідомлено про це, однак він на експертизу так і не прийшов.

Свідок ОСОБА_24 , яка була допитана в судовому засіданні, повідомила суду, що з ОСОБА_1 познайомилася в пологовому будинку. ОСОБА_2 бачила 2-3 рази, спочатку в пологовому будинку, та на день народження ОСОБА_3 . З позивачем часто виїжджали на море, однак відповідача ніколи з ними не було. Зв`язок з ОСОБА_1 підтримує 3-4 рази на тиждень. Зі слів позивача їй відомо, що вона з відповідачем домовилася разом оплатити святкування дня народження сина 6 років, однак за це святкування повністю розраховувалася ОСОБА_1 . З відповідачем свідок розмовляла щоб він більше спілкувався з сином. ОСОБА_3 татом називає ОСОБА_4 , нинішнього чоловіка ОСОБА_1 . ОСОБА_1 по телефону їй говорила, що відповідач маніпулює сином, не дав згоду на виїзд на відпочинок в Ізраїль. ОСОБА_2 останній раз бачила на святкуванні 6-ти річчя ОСОБА_3 . Коли вони розмовляли з відповідачем про необхідність дитині батька в житті, відповідач погодився з цим твердженням, однак ніяких кроків для цього з його сторони не було зроблено, а також вважає, що причин через які б він не міг бачитися з сином, немає.

В якості свідка в судовому засіданні було допитано ОСОБА_5 , яка повідомила суду, що є донькою позивача у справі. Її матір познайомилася з ОСОБА_2 та місяці два у них все було чудово, однак згодом відповідач почав сидіти вдома та бути на утриманні її матері. Коли народився ОСОБА_3 відповідач бив, вірніше продовжував її бити і бити матір, через що вони викликали поліцію. Коли брату було 10 місяців її матір та ОСОБА_2 розійшлися та почали мешкати окремо. Відповідач не приділяв інтересу до сина, завжди влаштовував сварки. Роки 2-3 відповідач дзвонив та приходив на день народження ОСОБА_3 з порожніми руками, обіцяючи йому подарунок згодом купити. До школи, лікарні брата водила вона, мама та бабуся. Батьком ОСОБА_3 називає ОСОБА_4 , який є чоловіком мами. Одного разу в садочку ОСОБА_3 вирішив що його батько ОСОБА_2 помер, щоб його заспокоїти мама сказала йому, що його батько працює та зателефонувала відповідачу, щоб той приїхав та сказав сину, що з ним все добре, проте він не приїхав. Крім того повідомила, що відповідач застосовував до неї фізичну сила коли вона щось на його думку неправильно робила.

Свідок ОСОБА_27 допитана в судовому засіданні повідомила суду, що відповідача останній раз бачила на святкуванні 6-ти річчя ОСОБА_3 , який прийшов на день народження сина без подарунку. Також зазначила, що ОСОБА_3 приходиться хрещеною матір`ю. Їй не відомо щоб відповідач брав участь у вихованні та розвитку сина а позивач забороняла йому спілкуватися з дитиною. Вона спілкується з ОСОБА_3 , але він ніколи не запитує про відповідача. Крім того зазначила, що розмовляла з ОСОБА_2 щоб той більше уваги приділяв сину.

Свідок ОСОБА_28 повідомив суду, що позивач покликала його бути хрещеним батьком ОСОБА_3 , де він на хрестинах познайомився з відповідачем. Згодом він дізнався, що відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зіпсувалися та він перестав турбуватися про сина. ОСОБА_3 схильний до ОСОБА_4 , теперішнього чоловіка ОСОБА_1 , та називає його батьком. Зі слів позивача його відомо, що ОСОБА_2 не приймає участі в житті сина, не допомагає матеріально. Під час спілкування з дитиною він запитував «як батько?» на що отримував відповідь «не знаю». Відповідачу ніхто не заважає спілкуватися з дитиною.

Свідок ОСОБА_29 повідомила, що тривалий час знайома з позивачем. Відповідач ніколи не займався сином, не цікавився ним, жодного разу не водив дитину до кінотеатру та взагалі куди-небудь. ОСОБА_1 ніколи не перешкоджала у спілкуванні батька з сином. Коли позивач вийшла заміж за ОСОБА_4 , то ОСОБА_3 відкрився, перестав бути замкнутим, він ожив, та називає ОСОБА_4 батьком, у дитини з`явилася життєва енергія. Відповідач ухилявся від сплати аліментів, наразі ніби сплачує аліменти, про подарунки, які відповідач робив ОСОБА_3 , їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_20 , яка була допитана в судовому засіданні, повідомила суду, що є класним керівником ОСОБА_3 , який є наполегливим та добрим хлопчиком. Мама ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4 вкладають багато зусиль в розвиток дитини. Батьком хлопчик називає ОСОБА_4 . Відповідача вона не знає та бачить в перший раз. Дитина батьком називає ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомила суду, що її син ОСОБА_2 бажає спілкувати зі своїм сином ОСОБА_3 , та вона хоче допомогти йому в цьому. Її син та позивач жили разом, що в них трапилося та чому вони розійшлися вона не знає. Вони з чоловіком не втручалися в їх відносини. Відповідач добре відносився до сина, грав з нив у футбол, позивачка приводила до них свою доньку. Відповідач завжди хотів бачитися з сином, проте ОСОБА_1 почала заперечувати проти цього, він телефонував їй з ціллю побачитися з сином, однак позивач знаходила якісь причини щоб не дати їм побачитися. ОСОБА_3 дуже сильно любив батька, однак зараз не бажає спілкуватися з відповідачем. З цього приводу вона вважає, що на ОСОБА_3 вплинула матір. Вони купляли дитині солодощі та подарунки. При народженні купляли йому одяг, візочок та ліжечко. Вона допомагала їм і фінансова і продуктами харчування, вітали онука зі святами. Останні два роки вони з чоловіком не вітають його. Її чоловік зі свого карткового рахунку направляв грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 для дитини. Наразі вони з позивачкою не спілкуються. Онука останній раз бачила 2 - 3 роки назад на Великдень, коли позивачка привела онука до них. Позивач почала перешкоджати спілкуватися з дитиною її сину, однак вони могли спілкуватися з дитиною. Вона бачила як відповідач грає разом зі своїм сином. Також повідомила, що їй відомо що позивач записувала телефонні розмови з ОСОБА_2 , але вони сфабриковані. Відповідач своєчасно сплачує аліменти, суми не знає. Дитину йому не дають, якщо б давали то він купив би йому все. За 2-3 роки чула від відповідача, що він купив сину музичну колонку а також телефон.

Свідок ОСОБА_31 повідомила суду, що їй відомо про намір позивача позбавити батьківських прав ОСОБА_2 . Відповідача вважає гідним батьком та може бачитися з сином. Останній раз коли бачили ОСОБА_3 то було 2 роки тому після Великодня . У батька з сином були люблячі відносини, відповідач грався з сином. Їй також відомо, що при її присутності відповідачу було відмовлено у наданні дитини. Відповідач завжди купляв сину все, що той бажав. Позивач перешкоджала в спілкуванні з дитиною. Дні народження сплачував відповідач. Спочатку їх запрошували на святкування дня народження дитини, але потім перестали. Коло осіб, які запрошувалися визначалися позивачем особисто. Також їй відомо, що позивач просила відповідача надати згоду на виїзд дитини за кордон, та яка була його відповідь їй не відомо.

Окрім іншого в якості свідків було допитано ОСОБА_33 , яка є заступником голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, та ОСОБА_34 , яка є начальником територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі, які в свою чергу розповіли про процедуру виготовлення та складання висновку органу опіки та піклування, порядок подання та збору документів, які виносяться на комісію, та інші процедури які ними здійснюються в професійній діяльності.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Судом вислухано думку дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розповів, що проживає з ОСОБА_4 та він кращий ніж ОСОБА_2 , який приїжджає лише на його день народження один раз в рік. Живе разом з мамою ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_4 , бабусею ОСОБА_17 , бабусею ОСОБА_37 та братом ОСОБА_38 , ще з сестрою ОСОБА_5 , але вона постійно з ними не живе. Батька ОСОБА_2 не зовсім пам`ятає, відносини погані, він для батька не є важливим. Пам`ятає, що батько ОСОБА_2 одного разу проїхав на червоний сигнал світлофора на великій швидкості та він дуже сильно злякався. Також він думав, що батько ОСОБА_2 помер, оскільки не нього не приїзджав. У мами запитував - коли батько не приїжджає до дитини то його можна арештувати. ОСОБА_4 за ним доглядає, тому він вважає його батьком. Від батька ОСОБА_2 в якості подарунку у нього є колонка і більше нічого. Він ніколи не пропонував піти на футбол, тільки ОСОБА_4 запропонував. Також не хоче, щоб його ОСОБА_2 знову зрадив. Він пообіцяв, що подарує ноутбук чи планшет, однак обіцянки не виконав. До школи та садочок ніколи не з`являвся, одного разу бабуся втратила свідомість та потрапила до лікарні через нервовий зрив, який стався через його викрадення. Тато ОСОБА_2 подарував йому щось на день народження 5-6 років, але подарував не взимку коли в нього день народження, а пізніше влітку. Інколи в школу його відводить ОСОБА_4 чи мама, після школи забирає, а деколи коли дощ тато ОСОБА_4 забирає. Також розповів, що відвідував спортивну секцію з бойових мистецтв, які проходять 3-4 рази на тиждень. Мама водить також на додаткові заняття з англійської мови. Пару разів хотів при батьках зателефонувати батькові ОСОБА_2 , але він не брав слухавки та не передзвонював потім. Якось мама давала йому слухавку, щоб поговорити з батьком ОСОБА_2 , який сказав, що поганий зв`язок, та він думає, що батько просто не хотів з ним розмовляти. Одного разу чекав ОСОБА_2 , щоб підти погуляти, однак він так і не прийшов. Серед іншого повідомив, що навіть у разі якщо ОСОБА_2 і змінить своє відношення відносно нього, він не бажає з ним спілкуватися. З батьками ОСОБА_2 бачився 1-2 рази в їх будинку, в якому був і ОСОБА_2 . Останній раз ОСОБА_2 бачив влітку коли той приїхав та привіз йому колонку. Також вказував, що ОСОБА_2 подарував йому телефон, який був придбаний за гроші його матері.

Висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.01.2020р. № 0157/01-20 про розгляд питання недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.35-38)

Відповідно до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що на даний час недостатньо доказів та мотивів, які б свідчили про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо своєї дитини, оскільки як вже наголошувалося такий захід є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, та погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо даного питання.

За даних обставин така вимоги первинного позивача задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (ч. 1 ст. 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Виходячи із аналізу ст. 185 СК України та встановлених обставин справи, що є предметом розгляду відповідної цивільної справи, суд вважає, що навчання в школі роботехніки та програмування «RoboCode» підпадає під додаткові витрати на утримання дитини, щодо яких передбачено стягнення відповідно до положень ст.185 СК України.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Таким чином враховуючи при цьому визнавання позовних відповідачем та його представником вимог в частині стягнення додаткових витрат, суд вважає за можливе задовольнити такі вимоги первинного позивача.

Щодо зустрічних позовних вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 141, 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками, які згідно зі ст. 153 СК України мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до принципу статті 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати на піклуванні і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, через напружені відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте такі відносини не повинні впливати на участь батька у житті дитини.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, судом враховується принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.01.2020р. № 0166/01-20 про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення порядку участі батька - ОСОБА_2 у вихованні сина, затверджено наступний порядок участі батька - ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення спілкування, враховуючи стан здоров`я дитини на час зустрічей, з можливістю подальшого перегляду затвердженого графіку спілкування через один рік: встановлено перебування дитини з батьком щонеділі з 16.00 години до 19.00 години, у присутності матері; встановлено перебування дитини з батьком щорічно у день народження дитини та святкові дні, за попередньою домовленістю батьків; усі зустрічі повинні проводитися враховуючи розпорядок дня дитини та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. А також рекомендовано батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом. (том 2 а.с. 46-48)

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

У зв`язку з вищевикладеним, для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню сина та здійснення його права на особисте спілкування з ним, щоб не порушувати усталений розпорядок дня, а також з урахуванням віку та прихильності дитини до матері, суд приходить до висновку про встановлення порядку участі батька, який запропонований органом опіки та піклування та часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 ..

Таким чином на разі такий порядок участі батька в житті сина не буде суперечити його інтересам, не перешкоджатиме його нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо сина.

Суд вважає за необхідне зазначити, з урахуванням всього вищевикладеного, а також з урахуванням вислуханої думки дитини ОСОБА_3 , позивачу необхідно бути більш терплячим, прислухатися до бажань сина, думок та поглядів, підтримувати його в успіхах та особливо під час поразок, та діяти виключно в інтересах та на благо сину. Докласти зусиль для нормалізації відносин з матір`ю його сина. Бути для своєї дитини прикладом до наслідування, що є для виховання дитини, особливо хлопчика, в даному віці особливо важливим.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи та захищаючи при цьому інтереси дітей, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.19, 141, 150, 153, 155, 157, 158, 164, 165, 185 Сімейного кодексу України, ст..76-78, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) суму додаткових витрат в розмірі 2310 грн. та судовий збір 23,10 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) не чинити перешкоди ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) способи участі у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

-кожний тиждень щосуботи та щонеділі з 16.00 год. до 19.00 год. в присутності матері;

-щорічно на день народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у святкові дні з урахуванням бажання дитини за попередньою домовленістю батьків.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) у разі зміни місця навчання, проживання чи перебування дитини за два дні до зустрічі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти точну інформацію знаходження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 768,40 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 липня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН