Справа № 129/1383/22
Провадження у справі № 2-о/129/67/2022
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"30" червня 2022 р. м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення юридичного факту, -

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 подала до суду в окремому провадженні заяву, де зазначено заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення юридичного факту, у якій заявлено таку вимогу, - встановити юридичний факт, що у трудовій книзі виданій Кандалакшським відділом зв`язку Мурманської області РФ від 10.10.1967 року на ім`я ОСОБА_2 , 1951 р.н. в графі (1) дата звільнення з роботи Кандалакшського відділу зв`язку необхідно зробити запис 27 лютого 1969 року (замість 01.03.1969 року).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту ст. 293, ст. 315 ЦПК України вбачається, що суди повноважні розглядати і вирішувати в порядку окремого провадження виключно лише ті вимоги заявників у цивільних справах, які пов`язані із встановленням, підтвердженням наявності або відсутності юридичних фактів за відсутності спору про право, а інші вимоги заявників про захист їх порушених прав, можуть розглядатись в порядку позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя залишає заяву без розгляду якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З системного аналізу ст.ст. 293, 315, 318 ЦПК України вбачається, що юридичні факти - (від лат. factum зроблене, дія, подія, вчинок) це фактичні обставини дійсності, з правовою моделлю яких пов`язано настання наслідку у вигляді виникнення, зміни або припинення суб`єктивних цивільних прав, юридичних обов`язків, а також цивільних правовідносин в цілому.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За таких обставин суд вирішив застосувати до поданої заяви приписи ст.ст. 175, 293, 185, 315, 318 ЦПК України.

Подана заявниками до суду заява не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки:

- зміст викладених в прохальній частині вимог заяви про встановлення факту містить натомість вимоги не про встановлення юридичного факту, а вимоги про необхідність зробити запис 27 лютого 1969 року (замість 01.03.1969 року) в трудовій книжці, що за своїм смисловим значенням вимога про необхідність здійснення дії (здійснення запису) має зобов`язальний характер, оскільки зобов`язує суб`єкта права виконати певну юридично значиму дію; а тому такий обраний спосіб для захисту прав та інтересів заявника містить ознаки спору про право, тому в цій частині вимоги заяви потребують уточнення (ст.315, ст.318, п.4) ч.3 ст.175 ЦПК України);

- зміст викладених в прохальній частині вимог заяви про необхідність зробити запис 27 лютого 1969 року (замість 01.03.1969 року) в трудовій книжці та зміст мотивувальної частини вказаної заяви містить розбіжності щодо періоду часу трудового стажу роботи заявниці ОСОБА_3 , зокрема, за змістом мотивувальної частини вказаної заяви вказано, що «Таким чином, виправлення в належній мені трудовій книжці на ім`я ОСОБА_4 в графі «Звільнена з роботи» з 01.02.1969 на 01.03.1969 року є неправомірним (відсутні записи «виправленому вірити» та печатка відділу зв`язку), а відповідно до дати видачі наказу про моє звільнення належній мені трудовій книжці в графі «звільнення з роботи» має бути зазначена дата 27 лютого 1969 року.» (ст.315, ст.318, п.4), п.5) ч.3 ст.175 ЦПК України);

- в порушення п.3) ч.1 ст. 315, п.5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено докази, які підтверджують обставини, якими обґрунтовано заяву, що отримувана заявницею пенсія (на даний час 22.06.22р.) є нижчою за прожитковий мінімум, встановлений законом для непрацездатних осіб.

За таких обставин та враховуючи приписи ч.4 ст.12 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху для виправлення недоліків заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення юридичного факту.

Роз`яснити заявникам, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії спричинить повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: