Справа № 694/957/22
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), представник позивача адвокат Шпильовий Євген Сергійович (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю ЧК №001203 від 01.10.2019 року, адреса: проспект Шевченка 17, м.Звенигородка Черкаської області, тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення,

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 та виселити його з вказаного житла. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 1984,80 грн. та оплатою правничої допомоги в сумі 4000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності згідно договору дарування від 04.02.2022 року належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї та не має жодних родинних стосунків з позивачем. Позивач має намір продати належний йому житловий будинок, однак відповідач відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації та звільнити житло. Своїми діями відповідач створює перешкоди позивачу у здійснення свого права власності щодо користування та розпорядження майном.

До початку судового розгляду представник позивача адвокат Шпильовий Є.О. подав заяву про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії свідоцтва про шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка була попередньою власницею будинку позивача, та копію свідоцтва про право на спадщину, яке підтверджує, що житловий будинок до моменту його дарування позивачу належав ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності. Просив проводити судовий розгляд без участі позивача та представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить розглянути позов ОСОБА_1 без його участі. Позовні вимоги не визнає. Відзив на позов у встановлений судом строк не подавав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 16.06.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Згідно договору дарування від 04.02.2022 року ОСОБА_3 подарувала належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Вказаний житловий будинок належав дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Звенигородською державною нотаріальною конторою Черкаської області від 11.06.2002 року за № 1137 (а.с. 10-12, 34).

Право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.02.2022 року (а.с.13).

Згідно даних будинкової книги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в житловому будинку про АДРЕСА_1 з 18.01.2014 року (а.с. 14-18).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 14.07.2021 року (а.с. 33).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності згідно з ст. 317 ЦК України складається з володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 346 ЦК України передбачає, що право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею (ним) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 653/1096/16-ц міститься висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

В постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів її сім`ї.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 14.07.2021 року. Також встановлено, що відповідач з 18.01.2014 року зареєстрований в житловому будинку своєї дружини, який вона отримала у спадок від своєї матері ОСОБА_4 в 2002 році.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 була власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , вона мала право самостійно розпоряджатися своєю власністю, в тому числі надавати його в користування члену своєї сім`ї відповідачу ОСОБА_2 та укладати договір дарування з позивачем ОСОБА_1 .

Договір дарування від 04.02.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був посвідчений нотаріально, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже позивач ОСОБА_1 став повноправним власником цього нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , а тому його відмова знятися з реєстраційного обліку за місцем проживання в будинку позивача та звільнити вказаний будинок, порушують права останнього на власний розсуд користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що право позивача порушене та може бути відновлене шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і виселення його з цього житла.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір за подання позову в сумі 1984,80 грн. Враховуючи повне задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказану суму в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Крім того, позивач поніс витрати на правову допомогу у сумі 4000,00грн. В підтвердження понесених витрат надано Договір про надання правничої допомоги від 16.05.2022 року, розрахунок вартості наданих послуг та квитанцію про їх оплату. Відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 328, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст.2,4,12,13,76-78,82, 258-268,273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) судові витрати, а саме 1984,80 грн. судового збору та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 5984 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 14.07.2022.

Суддя Д.І.Сакун