Справа № 539/1383/22
Провадження № 2/539/737/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Просіної Я.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун І.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 червня 2021 року.

В судове засідання позивач та її представник адвокат Кузьмич Н.О. не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі. На позовних вимогах наполягають.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04 червня 2021 року, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 04 червня 2021 року, місце державної реєстрації Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)(а.с. 5).

Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей.

Як вбачається із позовної заяви, одруження між позивачем та відповідачем виявилося невдалим. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні стосунки між ними повністю припинені з січня 2022 року, сторони мешкають окремо. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спір про поділ майна відсутній.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Відповідно до ст. ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із квитанції № 0.0..1 від 29.05.2022 року вбачається, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 992, 40 грн, а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 496, 20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 червня 2021 року у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №110.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 50 відсотків сплаченого нею судового збору у розмірі 496, 20 гривень.

Повернути ОСОБА_1 - 50 відсотків сплаченого нею судового збору у розмірі 496, 20 гривень, з державного бюджету України, який було сплачено згідно квитанції № 0.0..1 від 29.05.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Я.В. Просіна